ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
          Справа № 741/282/24                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 серпня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача           - Шведа Е.Ю.,
суддів                    - Голяшкіна О.В., Мельничука В.П., 
при секретарі                     - Левкович А.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Відповідач, Укртрансбезпека) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місця знаходження юридичної особи) на території України серії АА №00016659 від 11.01.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 8 500 грн та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2024 апеляційну скаргу Укртрансбезпеки задоволено частково - рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 змінено шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9; код ЄДРПОУ 39816845) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.». В іншій частині рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 залишено без змін.
До суду апеляційної інстанції 07.08.2024 представником ОСОБА_1 подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 4  500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2024 указану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.08.2024.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не прибули, що в силу ч. 3 ст. 252 КАС України не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши подану заяву, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 06.08.2024 не було вирішено питання про розподіл судових витрат. При цьому до закінчення судових дебатів представником Позивача у відзиві на апеляційну скаргу було висловлено прохання покласти судові витрати на Відповідача та зазначено, що докази на підтвердження понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.
Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.01.2021 у справі № 120/3929/19-а.
Матеріали справи свідчать, що Укртрансбезпекою подано до суду апеляційної інстанції заперечення, в яких остання вказує на неспіврозмірність суми із складністю справи та розміром штрафу, не підтвердженням неминучості їх понесення, відсутністю переліку наданих послуг та доказів оплати.
Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі видів наданих послуг, їх співмірність та пропорційність, з урахуванням доводів заперечення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником Позивача були подані:
- копія договору про надання правової допомоги від 03.01.2022 №03/01-022, за умовами якого загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних осіб (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, визначеної у цьому договорі (т. 1 а.с. 17-19);
- копія додаткової угоди №14 від 25.07.2024 до договору про надання правової допомоги від 03.01.2022 №03/01-022, в якому сторони зафіксували домовленість, що вартість підготовки і подання відзиву до апеляційного суду на апеляційну скаргу складає 3  000 грн, участь у судовому засіданні - 1  500 грн (т. 1 а.с. 187);
- копія акта прийому-передачі наданих послуг від 06.08.2024 відповідно до додаткової угоди №14, в якому зазначено про такі надані послуги - підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу із додатками учасникам та до суду - 3  000 грн, участь у розгляді справи - 1  500 грн (т. 1 а.с. 188);
- копія платіжної інструкції від 06.08.2024 №0.0.3804682894.1 про сплату 4  500 грн за правничу допомогу (т. 1 а.с. 188, зворотній бік).
Указані документи також направлені 07.08.2024 до електронного кабінету Укртрансбезпеки, що підтверджується квитанцією від 07.08.2024 №1495692 (т. 1 а.с. 189).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже послуги, пов`язані із складанням процесуальних документів (у спірному випадку відзиву на апеляційну скаргу), а також щодо участі адвоката у судовому засіданні охоплюються видами адвокатської діяльності, зазначеними у ст. 19 згаданого Закону.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2022 у справі № 2040/6997/18 підкреслив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. 
У постанові від 10.11.2022 у справі № 640/24023/21 Верховний Суд також звернув увагу на те, положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Цим правом, як було встановлено раніше, Відповідач скористався, подавши до суду апеляційної інстанції заперечення.
Так, як правильно зауважила Укртрансбезпеки, указана справа є справою незначної складності (малозначна). Обґрунтування неминучості і обов`язковості понесених Позивачем витрат саме у такому розмірі, ОСОБА_1 не надано. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу з огляду на сталість судової практики, на яку посилається Позивач, як обґрунтовано підкреслено Укртрансбезпекою, не вимагала опрацювання значного обсягу інформації та документів.
Отже, за наведених вище мотивів суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу, який Позивач просить компенсувати, не є обґрунтованим, співрозмірним та пропорційним до предмету спору.
Відтак, оскільки процесуальний закон наділяє суд повноваженнями з урахуванням клопотання іншої сторони зменшити належну до стягнення суму правничої допомоги, судова колегія з урахуванням встановлених вище обставин приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у спірному випадку підлягають зменшенню до 2  500 грн (з яких 1  000 грн за підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу та 1  500 грн за участь у судовому засіданні).
Керуючись ст. ст. 132, 135, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9; код ЄДРПОУ 39816845) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2  500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                       Е.Ю. Швед 
Судді                                                                                            О.В. Голяшкін 
                                                                                                    В.П. Мельничук

Повний текст додаткової постанови складено 13 серпня 2024 року.