ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5203/24 Справа № 205/7818/22 	  	Головуючий у першій інстанції: Бізяєва Н.О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2024 року по справі за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області, до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельної ділянки та витребування земельної ділянки,– 

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2022 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави, в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області, посилаючись на те, що Маріупольською окружною прокуратурою за результатами вивчення питання законності надання земельних ділянок державної власності на території Мангушської територіальної громади Маріупольського району Донецької області встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер 1423955100:03:000:1041), із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Мангушського району Донецької області. На підставі вказаного наказу, 25.07.2019 державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Донецької області Калініною М.С. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (запис про право власності №40699766). Наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецької області від 09.07.2019 №3043-СГ, підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка, яка передана за вказаним наказом ОСОБА_2 поверненню на користь держави. Водночас, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 22.11.2018 №3622-СГ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер 1423955500:04:000:1514) для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області. В подальшому ОСОБА_1 28.02.2019 уклав договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером 1423955500:04:000:1514 №214 від 28.02.2019 з ОСОБА_2 . Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ ГУ Держгеокадастру в Донецькій області від 22.11.2018 №3622-СГ). Такі дії призвели до вибуття з державної власності земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 сільськогосподарського призначення площею 2,0 державної власності, що розташована на території Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів (на теперішній час Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області). 24.02.2021 приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С.Ф., на підставі договору дарування земельної ділянки від 24.02.2021 №189, зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 за ОСОБА_2 . Далі, державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Донецької області Попруженком А.В. здійснено об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 з іншими земельними ділянками, внаслідок чого до Державного реєстру речових прав внесено відомості про закриття об`єкта нерухомого майна від 20.05.2021. За результатами такого об`єднання, новоствореній земельній ділянці присвоєно новий кадастровий номер 1423955100:03:000:1225, площею 15,7425 га, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 20.05.2021 за №58229772. У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України №710-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області», з урахуванням постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів», територія Мангушського району увійшла до Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області. Внаслідок включення спірної земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 до об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1225 площею 15,7425 га, є необхідність скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1423955100:03:000:1225 площею 15,7425 га, що нерозривно пов`язано із вимогою про витребування її частини загальною площею 2,00 га. ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом, набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, а саме не повідомив Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про те, що раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, а навпаки ввів в оману, зазначаючи, що не отримував раніше такої земельної ділянки, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, порушено гарантовану статтею 21 Конституції України рівність прав всіх громадян, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб. Тому позивач просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ, яким надано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, із кадастровим номером 1423955100:03:000:1041; витребувати у ОСОБА_2 на користь Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,0000 га та вартістю 513720,08 грн., в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ та мала кадастровий номер 1423955100:03:000:1041, що розташована на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1225 та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення, індексний номер 58229772 від 20.05.2021, щодо державної реєстрації усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2362632514239). 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2024 року, з урахуванням ухвал цього ж суду від 18 березня 2024 року та від 08 квітня 2024 року про виправлення описок, позовні вимоги задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_2 на користь власника земельної ділянки, відповідно до частини 2 ст. 83 Земельного Кодексу України, – Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га та вартістю 513720,08 грн. в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ та мала кадастровий номер 1423955100:03:000:1041, що розташована на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області. Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:0000:1225 та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення, індексний номер 58229772 від 20.05.2021, щодо державної реєстрації усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2362632514239). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 11427,30 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі заступник керівника Донецької обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у визнанні недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ, з ухваленням у скасованій частині нового про задоволення даної позовної вимоги. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 було подано клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів площею 2,0000 га, з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 року №3043-СГ ОСОБА_1 надано безоплатно у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га (кадастровий номер 1423955100:03:000:1041) (а.с. 21 т.1). 
25.07.2019 року за ОСОБА_1 , на підставі вказаного вище наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 року №3043-СГ, було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 1423955100:03:000:1041, номер запису про право власності — 32589594, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2022 №315076197 (а.с. 16-18 т.1). 
24.02.2021 року ОСОБА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С.Ф. за реєстровим №189, подарував у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 1423955100:03:000:1041, що розташована на території Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області (а.с. 22). 
Державним реєстратором Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області Попруженком А.В. здійснено об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 з іншими земельними ділянками, внаслідок чого до Державного реєстру речових прав 17.05.2021 внесено відомості про закриття об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1882284314239) (а.с. 16 т.1). 
За результатами такого об`єднання, новоствореній земельній ділянці присвоєно новий кадастровий номер 1423955100:03:000:1225, площею 15,7425 га, право власності на яку зареєстровано у відділі в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за ОСОБА_2 17.05.2021 №58229772, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2022 року №315101612 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2362632514239) (а.с. 19 т.1). 
Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2022 №315076025, ОСОБА_1 , на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 22.11.2018 №3622-СГ, отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 1423955500:04:000:1514, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області (а.с. 13-15 т.1). 
Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер 1423955500:04:000:1514 було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Донецької області Попруженком А.В. 22.12.2018 (запис про право власності №30487870) (а.с. 13-15 т.1). 
У подальшому, на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.02.2019 №214, посвідченого приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С.Ф., право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1423955500:04:000:1514 зареєстроване 28.02.2019 за ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2022 №315076025 (а.с. 13-15 т.1). 
Державним реєстратором Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області Попруженком А.В. здійснено об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 1423955500:04:000:1514 з іншими земельними ділянками, внаслідок чого до Державного реєстру речових прав 22.06.2021 внесено відомості про закриття об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 1423955500:04:000:1514 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1733302114239) (а.с. 13 т.1). 
Маріупольською окружною прокуратурою Донецької області на адресу Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області було направлено лист від 14.10.2022 року, якому викладено виявлені порушення щодо незаконного вибуття з власності держави земельної ділянки з кадастровим номером 1423955100:03:000:1041 (а.с. 23-24 т.1). 
Згідно листа Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області від 17.10.2022 року №1.1/165/2022, остання вбачає порушення вимог земельного законодавства по вказаним у листі прокуратури підставам та підтримує необхідність захисту інтересів держави та територіальної громади, але не має можливості самостійно звернутися до суду з позовною заявою, оскільки відсутні бюджетні кошти на такі цілі; не заперечує щодо представництва Маріупольською окружною прокуратурою її інтересів в суді і зазначеним позовом (ас. 25 т.1). 
Маріупольською окружною прокуратурою Донецької області на адресу Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області було направлено повідомлення від 08.11.2022 №55/1-3561ВИХ-22 про представництво інтересів держави (в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру) (а.с. 29-33 т.1). 
Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності.
Частиною першою статті 121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «б»). 
Згідно із частинами 1-4 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, поряд з іншим, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в»).
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. 
Отже, набуваючи у власність спірну земельну ділянку, ОСОБА_1 повторно скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності, а тому ГУ Держгеокадастру у Донецькій області допустило порушення вимог земельного законодавства, неправомірно видавши наказ від 09.07.2019 року №3043-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким надано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, із кадастровим номером 1423955100:03:000:1041, а тому такий наказ є незаконним.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що прокурор визначив одним із відповідачів, зокрема, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, який є територіальним органом Держгеокадастру та який створено саме з метою реалізації повноважень Держгеокадастру на території Донецької області. Також прокурор звернувся з вимогами про скасування державної реєстрації земельної ділянки та витребування земельної ділянки. 
Відповідно до Положення "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (тут і надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. 
Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах (підпункт 25-1 пункту 4 Положення).
Наведене свідчить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати: 1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; 2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Згідно з пунктом 7 вказаного вище Положення, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
За змістом Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (чинного на час виникнення спірних правовідносин та звернення прокурора до суду з цим позовом), ГУ Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане (пункт 1). 
Відповідно до пункту 3 Положення від 29.09.2016 №333 завданням ГУ є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що в разі якщо держава вступає у цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, зокрема, у цивільних (господарських) відносинах розглядається як поведінка держави у цих відносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава (зокрема, цивільних, господарських), органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах (пункти 6.21, 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №5023/10655/11 від 20 листопада 2018 року, пункти 4.19, 4.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №915/478/18).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що і в судовому процесі, зокрема в цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови ВП від 27 лютого 2019 року, справа №761/3884/18). 
Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.
Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави. 
Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі. 
У цій справі прокурор пред`явив, зокрема, вимогу про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, відповідачем визначив ГУ Держгеокадастру у Донецькій області. Отже, в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області). 
Зазначене не відповідає частині першій та другій статті 48 ЦПК України, відповідно до якої сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Отже, позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору.
Разом з тим позивач у межах розгляду справи може посилатися, зокрема, на незаконність зазначеного наказу без заявлення вимоги про визнання його незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не зумовлюють правових наслідків, на які вони спрямовані (див. пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19). 
Подібні за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, а також від 05 жовтня 2022 року у справі №922/1830/19. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; дійшовши висновку про незаконність оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ; враховуючи, що такий наказ не зумовлює правових наслідків, враховуючи наведену вище практику касаційного суду, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання вказаного наказу  недійсним.
Доводи апеляційної скарги, що правова підстава для заволодіння спірною земельною ділянкою відповідачами (наказ ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ) залишилася чинною — не спростовують правильність висновку районного суду. 
Суд у своєму рішенні надав оцінку наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ та дійшов висновку про його незаконність. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19), постанові Верховного Суду, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2022 року № 472/156/21 та багатьох інших.
Для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18)). Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не привело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19)). 
Враховуючи скасування судом державної реєстрації земельної ділянки та витребування земельної ділянки, у даному випадку визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ у резолютивній частині рішення не призводить до відновлення володіння державою відповідною земельною ділянкою. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині  відмови у визнанні недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ. Тому суд апеляційної інстанції справу в частині витребування у ОСОБА_2  земельної ділянки та скасування державної реєстрації- не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури – залишити без задоволення. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2024 року в оскаржуваній частині, в частині відмови у задоволенні позовної вимоги першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області, до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2019 №3043-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова