ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 693/552/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції:Коцюбинська Ю.Д. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 серпня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання  Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі

                                                   В С Т А Н О В И В :

11.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І., яким просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 від 25 травня 2024 року серії АА №00018340, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не згоден з висновками відповідача щодо порушення ним допустимої ваги завантаженого транспортного засобу, оскільки відповідач не врахував факт приєднання до тягача RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричіпа - Н/ПР контейнеровоза - FLIEGL SDS 400C, д.н.з. НОМЕР_2 , що у свою чергу призвело до помилкового обрахунку відсоткового значення перевищення нормативних параметрів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 р. позов задоволено: скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 від 25 травня 2024 року серії АА №00018340, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрито.
Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким  у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність належних доказів, які підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 витребувано у Державної служби України з безпеки на транспорті належні докази, які підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП, наявністю яких відповідач обгрунтовує апеляційну скаргу, зокрема, відео- або фотофіксацію правопорушення; витребувано у ОСОБА_1 належні копії свідоцтв про реєстрацію тягача RENAULT MAGNUM з д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричіпа - Н/ПР контейнеровоза - FLIEGL SDS 400C з д.н.з. НОМЕР_2 .
Встановлено сторонам строк виконання ухвали щодо надання витребуваних документів до 01 серпня 2024 року, відкладено розгляд справи на 06 серпня 2024 року об 11:50 год та продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.
На виконання зазначеної ухвали позивачем та відповідачем було надано витребувані матеріали. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 визначено новий склад суду, тому відповідно до ст. 31 КАС України розгляд справи розпочинається спочатку.
Але, враховуючи, що строк надання витребуваних документів сторонами був встановлений до  01 серпня 2024 року та розгляд справи відкладено на 06 серпня 2024 року, тому колегія суддів вважає за необхідне ще продовжити строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що відповідачем при складенні постанови не вірно визначено тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, а саме не врахував факту проїзду транспортного засобу RENAULT MAGNUM зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом. 
Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким  у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що для застосування параметру фактичної маси в розмірі 44 тони при оцінці правомірності руху транспортного засобу обов`язково мають бути дотримані такі вимоги як автомобіль (тягач) має бути трьохвісним з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) загальною максимальною довжиною 13,716 метра. 
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2024, о 22 год. 07 хв., за адресою М-06, км 54+285 Київська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.925 % (4,37 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон (а. с. 14-15).
В результаті вчинення вказаного адміністративного правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 17000 грн. 
Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 2,2, серія та номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № 35-02/1129-1132,23 зі строком дії до 04 вересня 2024 року.
У постанові серії АА № 00018340 міститься посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу та відображена фотосвітлина транспортного засобу.
Так, в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у постанові від 25 березня 2024 року серії АА №00018340 зазначено: RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 .
Разом з тим, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем (а. с. 12).
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, напівпричіп FLIEGL SDS 400C, д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізованим напівпричепом - Н/ПР контейнеровоз (а. с. 12). 
Не погоджуючись з постановою серії АА № 00002244, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За п. 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №  2862-IV встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
У розумінні Закону № 2344-ІІІ великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.
Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі - Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Згідно з підпунктом б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:
б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).
Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Так, частина 2 статті 132-1 КУпАП, передбачає накладення штрафу за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Такі габаритно-вагові містяться у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, згідно якого, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної миси:
-          трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
-          трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.
Отже, як вбачається із пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів автомобільними дорогами державного значення допускається у разі, коли їх параметри фактичної маси не перевищують 44 т виключно для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Для застосування параметру фактичної маси в розмірі 44 тонни при оцінці правомірності руху транспортного засобу обов`язково мають бути дотримані такі вимоги: 1) автомобіль (тягач) має бути трьохвісним з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) загальною максимальною довжиною 13,716 метра; 2) на зазначеному автомобілі (тягачі) із вказаним напівпричепом (контейнеровозом) мають бути розміщені один або більше контейнерів або змінних кузовів; 3) рух має здійснюватися на автомобільних дорогах загального значення.
Відсутність, хоча б однієї із вказаних вимог унеможливлює застосування підвищеного показнику фактичної маси - 44 тонни при оцінці правомірності руху транспортного засобу. В такому разі, застосовується показник дозволеної фактичної маси - 40 тонн, перевищення, якого на похибку 5%, тягне за собою накладення штрафу, згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.
Так, судом першої інстанції було зазначено, що відповідно до фотозображення із копії інформаційного файлу, використаного старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті під час розгляду справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі та винесення постанови від 29 березня 2024 року серії АА №00018340, 25.05.2024, о 22 год. 07 хв., на автодорозі М-06, км 54+285 Київська область на автоматичному зважувальному комплексі WIM 02 зафіксовано проїзд трьохвісного транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 .
Однак, з наданих відповідачем фотозображень та технічних характеристик транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, даний транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 , є двовісним спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, тому суд першої інстанції помилково визнав його трьохвісним, що призвело до неправильного вирішення даної справи.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідач не заперечував і не намагався спростувати, що належний позивачу спеціалізований напівпричеп є контейнеровозом, а лише вказував на невірне обгрунтування щодо застосування підвищеного нормативу в розмірі 44 тони, адже такі вагові норми, згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, застосовуються виключно при здійсненні перевезення вантажів автомобільними дорогами державного значення із використанням трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісними або трьохвісними напівпричепами (контейнеровозами), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Отже, з урахуванням встановлених обставин у справі та вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
З огляду на встановлене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність спірної постанови.
Щодо решти інших доводів апелянта судова колегія зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог, відповідачем доведено правомірність винесеної відносно позивача постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає аргументи апелянта обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи та рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 243, 244, 250, 272, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 р. - задовольнити. 
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі - скасувати.
Залишити постанову серії АА № 00018340 від 29.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, - без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі - без задоволення.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

  	
Колегія суддів:	О.В. Карпушова 	
 	Л.В. Губська 	
 	 О.В. Епель