П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/36322/23	

                                                                                                                      Головуючий в І інстанції: Танцюра К.О.
                                                                                           Дата та місце ухвалення рішення: 04.03.2024 р. м. Одеса

         П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді – доповідача – Шеметенко Л.П.
                           судді – Градовського Ю.М.
                  судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» (далі – позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі – відповідач-1), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2), в якому просить:
- визнати     протиправним та     скасувати рішення         Головного управління ДПС в Одеській області № 9902290/26133460 від 09.11.2023 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 27.09.2023 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУБУД»;
- зобов`язати             Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» податкову накладну № 1 від 27.09.2023 року днем її фактичного надходження на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та     скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних області № 9902290/26133460 від 09.11.2023 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 27.09.2023 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУБУД».
Зобов`язано     Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» податкову накладну № 1 від 27.09.2023 року днем її фактичного надходження на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних.
Стягнуто з Головного     управління     ДПС в     Одеській області на     користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУБУД»    судовий     збір     у     розмірі 1342 грн
Стягнуто з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» судовий     збір     у     розмірі 1342 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є правомірним, оскільки позивач,        на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.
На думку апелянта, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято в межах діючого законодавства, оскільки на розгляд Комісії регіонального рівня позивачем надано Договір підряду № 2 від 18.09.2023 року, який не містить підписів та печаток сторін, що не дає можливості встановити дійсність його укладання та досягнення згоди, що всіх істотних умов договору. Також апелянт вказує, що позивачем не надано: передбачені договором додатки, зокрема, затверджений проект будівництва, локальний кошторис з розрахунком договірної ціни; акт-приймання передачі виконаних робіт; документів на підтвердження операції з доставки будівельних матеріалів, необхідних для виконання підрядних робіт на об`єкті та документів, які б вказували на наявність у позивача складських приміщень для зберігання інструментів, що використовувались для виконання робіт з реконструкції підлоги на об`єкті. Крім того, скаржник звертає увагу, що разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів позивачем надано виписку з банку, складену з порушеннями чинного законодавства, оскільки відсутні обов`язкові реквізити, зокрема, підпис платника.
Разом з тим, апелянт вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є передчасними, в той час, як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року – залишити без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» 09.05.2023 року зареєстровано як юридична особа за номером 1005561070022005776, основним видом економічної діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20).
18.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (Замовник) було укладено договір  підряду №2 згідно умов якого Підрядник зобов`язується виконати за завданням Замовника відповідно до затверджених Замовником проекту, локального кошторису з розрахунком договірної ціни, чинних в Україні будівельних норм власними та/або залученими силами і коштами, пред`явити та здати належним чином виконані роботи у встановлений цим Договором строк, а Замовник зобов`язується здійснити приймання, та, за умовою відсутності претензій та обґрунтованих зауважень, зобов`язується прийняти і оплатити належним чином виконані роботи з реконструкції підлоги в приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Небесної Сотні 4-Р».
Відповідно до п.4.1 Договору після підписання Договору, Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника передоплату на закупівлю будівельних матеріалів у розмірі 2    323    995 грн., у тому числі ПДВ – 372    165,67 грн.
На виконання умов вказаного Договору, ТОВ «ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ» 27.9.2023 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «БАУБУД» передоплату у розмірі 2    232    993 грн., у тому числі ПДВ – 372    165,50 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку від 27.09.2023 року. 
27.09.2023 року ТОВ «БАУБУД» за правилами «першої події» складено та  направлено на реєстрацію  до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну  № 1.
Згідно з квитанцією зазначену податкову накладну було доставлено до ДПС, але реєстрація зупинена, підставою зупинення зазначено: обсяг  постачання товару/послуги  43.99  перевищує  величину  залишку, визначеного як  різниця обсягу придбання такого  товару/послуги  та обсягу  його  постачання, що відповідає  п.1  Критеріїв  ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомлено: показник «D»=421,7205%, «Р»=0.  Контролюючим органом  запропоновано  надати  пояснення  та  копії  документів, достатніх  для  прийняття  рішення  про  реєстрацію  податкової накладної. 
Позивач скористався своїм правом та 27.10.2023 року до контролюючого органу направив повідомлення про надання пояснень та копії документів, а саме: копію договору підряду №2 від 18.09.2023 року; копію додатку до Договору підряду №2 від 18.09.2023 року «Договірна ціна»; копію локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01; копію підсумкової відомості ресурсів; копію банківських виписок за 27.09.2023 року, за 28.09.2023 року; копію видаткових накладних №17864 від 27.09.2023 року, №1873 від 29.09.2023 року, №1931 від 05.10.2023 року, №1935 від 05.10.2023 року.; копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.09.2023 року.
Однак, за результатами розгляду пояснень та доданих до нього документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Одеській області 09.11.2023 року прийнято рішення №9902290/26133460 про відмову в реєстрації податкової накладної податкової накладної № 1 від 27.09.2023 року.
Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної вказано: «у зв`язку ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.».
20.11.2023 року позивач подав скаргу на рішення комісії регіонального рівня, яка рішенням від 27.11.2023 року №81990/26133460/2 залишена без задоволення з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Не погоджуючись із рішеннями про відмову у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позов вказав, що Комісія  з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління ДПС в Одеській області, приймаючи  рішення  про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №1  від  02.08.2023 року з  огляду на  ненадання/часткове наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, не зазначив  в рішенні,  які саме документи не  були  надані  позивачем. При  цьому, суд першої інстанції зауважив, що саме лише зазначення про  складання  документів із  порушенням  та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 1 від 02.08.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання на реєстрацію днем її фактичного подання, підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене. 
Відповідно до норм п. п. «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
При цьому, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За змістом пункту 188.1. статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
У відповідності до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із пунктом 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010   № 1246  (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно із пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).
За пунктом 4 Порядку № 1165, у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Відповідно до змісту пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Згідно пункту 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.     
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку № 3 до Порядку № 1165. Згідно з вимогами пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Як вбачається з матеріалів справи, у направленій позивачу квитанції підставою зупинення реєстрації податкової накладної вказано: обсяг постачання товару/послуги 43.99, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Також, запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить інформації, які саме документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію поданої податкової накладної.
Колегія суддів зазначає, що позивач скористався своїм правом та після зупинення реєстрації спірної податкової накладної на адресу контролюючого органу направив пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
Так, позивач зазначив, що 18.09.2023 року між ТОВ «БАУБУД» та ТОВ «Телекомунікаційні технології» укладено Договір підряду №2 з реконструкції підлоги в складських приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Небесної Сотні 4-Р. Згідно умов Договору  ТОВ «Телекомунікаційні технології» перерахувало на рахунок ТОВ «БАУБУД» передоплату на закупівлю будівельних матеріалів у розмірі 2    232    993 грн., у тому числі ПДВ – 372    165,50 грн. 
До вказаних пояснень позивачем надано наступні документи: копію договору підряду №2 від 18.09.2023 року; копію додатку до Договору підряду №2 від 18.09.2023 року «Договірна ціна»; копію локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01; копію підсумкової відомості ресурсів; копію банківських виписок за 27.09.2023 року, за 28.09.2023 року; копію видаткових накладних №17864 від 27.09.2023 року, №1873 від 29.09.2023 року, №1931 від 05.10.2023 року, №1935 від 05.10.2023 року.; копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.09.2023 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «БАУБУД» надало контролюючому органу вичерпний перелік документів, які підтверджують реальність здійснення операції стосовно податкової накладної №1 від 27.09.2023 року. 
Колегія суддів спростовує доводи апелянта, що на розгляд Комісії регіонального рівня позивачем надано Договір підряду № 2 від 18.09.2023 року, який не містить підписів та печаток сторін, що не дає можливості встановити дійсність його укладання та досягнення згоди, що всіх істотних умов договору, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Договір підряду №2 від 18.09.2023 року містить повне зазначення реквізитів замовника -  ТОВ «Телекомунікаційні технології» та підрядника - ТОВ «БАУБУД», засвідчений підписами директорів підприємств та скріплений печатками. 
Таким чином, посилання апелянта не  можливість встановлення дійсності Договору № 2 від 18.09.2023 року щодо його укладання та досягнення згоди сторонами стосовно усіх істотних умов договору є необґрунтованими. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів того, що наданий позивачем договір не містить підписів та печаток сторін. 
Також апелянт вказує, що позивачем не надано на розгляд комісії регіонального рівня  передбачені договором додатки, зокрема, затверджений проект будівництва, локальний кошторис з розрахунком договірної ціни, що унеможливлює аналіз істотних умов договору, кількості затрачених підрядником матеріалів та відповідно реальність понесених витрат, що заявляються до відшкодування, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до п.4.1 Договору № 2 від 18.09.2023 року після підписання Договору, Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника передоплату на закупівлю будівельних матеріалів у розмірі 2 323 995 грн., у тому числі ПДВ – 372 165,67 грн.
Тобто, враховуючи, що спірна податкова накладна була складено позивачем у зв`язку з перерахуванням замовником на розрахунковий рахунок підрядника передоплати на закупівлю матеріалів, колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач не заявляє ніяких витрат до відшкодування, оскільки будівельні матеріали, на момент складання податкової накладної, не були придбані. 
Стосовно не надання позивачем контролюючому органу акту-приймання передачі виконаних робіт, колегія суддів вказує, що відповідно умов п. 4.2. Договору від 18.09.2023 року акт виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В складає підрядник після закінчення виконання робіт і передає для підписання уповноваженому представнику замовника. Уповноважений представник замовника протягом 3-х календарних днів перевіряє дані акта, обсягів і якість виконаних робіт і підписує його або надає свої обґрунтовані зауваження.  
Відповідно до п.3.1 Договору підрядник зобов`язується почати роботи, передбачені цим Договором, протягом 10 робочих днів після підписання сторонами цього Договору і його додатків, передачі замовником відповідного письмового дозволу на виконання робіт, перерахування визначеної в п.4.1 Договору суми передоплати на поточний рахунок підрядника і передачі підряднику за актом майданчика або фронту робіт з точкою підключення електроенергії, тимчасового водопроводу. 
Разом з цим, відповідно до умов п.3.2 Договору, строк виконання робіт – 2 місяці з дати оплати замовником передоплати відповідно до п.4.1 Договору за умови виконання інших зобов`язань Замовника, передбачених п.3.1 Договору. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у контролюючого органу відсутні підстави вважати, що роботи виконані та прийняті замовником, оскільки на час складення та подання на реєстрацію податкової накладної, будівельні роботи не були виконані та не прийняті замовником.  
З цих же підстав колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, щодо не надання позивачем документів на підтвердження операції з доставки будівельних матеріалів, необхідних для виконання підрядних робіт на об`єкті та документів.
Крім цього, колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника стосовно того, що разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів позивачем надано виписку з банку, складену з порушеннями чинного законодавства, оскільки відсутні обов`язкові реквізити, зокрема, підпис платника, з огляду на наступне.  
Так, апелянт посилається на Постанову Національного Банку України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» від 04.07.2018 року №75, однак, відповідно до п. 2 зазначене Положення встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України. Таким чином, оскільки позивач не є банківською установою, тому вимоги цієї постанови на нього не поширюються.
Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта з посиланням на Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року № 163, оскільки зазначена інструкція визначає, зокрема, обов`язкові реквізити платіжної інструкції, вимоги щодо їх заповнення, а не для банківських виписок з клієнтського рахунку, як вбачається з матеріалів даної справи. 
Згідно пунктів 2, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
За п. 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктом 10 Порядку № 520, передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної визначено: у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Однак, в оскаржуваному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної процитовано положення п.5 Порядку № 520, тобто, викладена загальна норма без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Оскаржуване рішення прийнято з підстав надання платником податку копій документів без конкретного зазначення обставин яких саме документів та з якими порушеннями вони складені (хоча форма рішення надає таку можливість).
Також, колегія суддів зазначає, що,  приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
На підставі наведеного, враховуючи, що відповідачем-1 не доведено підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, не витребувано конкретного переліку документів для реєстрації податкової накладної, відхилено без будь-яких обґрунтувань первинно-бухгалтерську документацію щодо господарської операції згідно податкової накладної, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не підтверджують правомірності прийнятного рішення та є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В свою чергу, не виконання відповідачем-1 обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийнято обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності вимог, визначених Порядками №№ 1165, 520), є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача-1 щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну датою її подання, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, згідно п.п. 19, 20 вказаного Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, п. 20 Порядку № 1246 прямо передбачено, що реєстрація податкової накладної на підставі рішення суду здійснюється за датою зазначеною у цьому рішенні суду, а тому, за встановлених у справі обставин щодо протиправності рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, вимоги позивача щодо зобов`язання зареєструвати спірну податкову накладну датою її подання на реєстрацію відповідають наведеним вимогам Порядку № 1246, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги відповідача-1.
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача-1 спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,–          

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 04.07.2024 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                  Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                       Ю.М. Градовський

       Суддя:                                                                                                        І.О. Турецька