ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2024 року 
м. Київ
справа № 755/19956/23
провадження № 51-1134 км 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року про відмову 
в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги. 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. Дніпровський районний суд м. Києва ухвалою від 10 січня 2024 року відмовив 
у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 про звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком ОСОБА_6 .
2. Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_6 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку та клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження.
3. Київський апеляційний суд ухвалою від 13 лютого 2024 року відмовив ОСОБА_6 в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду 
від 10 січня 2024 року, а апеляційну скаргу повернув.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
4. У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. 
На обґрунтування свого прохання зазначає, що, на його думку, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою викладені в апеляційній скарзі поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і прийняв незаконне рішення про відмову в задоволенні клопотання про його поновлення та повернення апеляційної скарги, чим обмежив доступ до правосуддя.
5. Як указує касатор, у суді першої інстанції судове засідання не проводилося, судове рішення не було оголошено, що підтверджується відсутністю журналу судового засідання. Про прийняте судове рішення він дізнався 18 січня 2024 року 
з опублікованої на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали.
6. Також, за його твердженням, апеляційний суд залишив поза увагою те, що він пропустив незначний термін на оскарження ухвали місцевого суду, що в умовах воєнного стану неможливо було оскаржити рішення своєчасно. 
7. Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
8. У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
9. Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі 
- КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
10. Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
11. При цьому ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
12. За змістом статей 370, 419 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
13. Зазначених вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції дотримано не було.
14. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
15. Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
16. Ухвалюючи своє рішення, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги твердження ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно позбавили його можливості оскаржити зазначену ухвалу у встановлені законом строки, та вважав їх безпідставними, мотивувавши тим, що із журналу судового засідання від 10 січня 2024 року вбачається, що захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 була присутня в судовому засіданні під час оголошення ухвали, а тому, на думку суду, захисник та її підзахисний були обізнаними про прийняте судом першої інстанції рішення і мали можливість своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.
17. Разом з тим Верховний Суд вважає зазначені висновки суду апеляційної інстанції передчасними.
18. Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.
19. Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
20. При цьому про поважність причин для поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася 
з апеляційною скаргою.
21. Отже, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) й інші доречні обставини.
22. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Дніпровський районний суд м. Києва ухвалою від 10 січня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 про звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком ОСОБА_6 .
23. Із журналу судового засідання цього суду від 10 січня 2024 року вбачається, що фіксація за допомогою технічних засобів у суді не здійснювалася, хоча були присутні захисник ОСОБА_9 та прокурор    ОСОБА_10 , які висловили свої позиції, досліджені матеріали клопотання, а саме засідання розпочалося о 12:35 і закінчилося о 12:40.
24. Згідно з ч. 7 ст. 376 КПК копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
25. Проте матеріали провадження не містять будь-яких даних про направлення копії ухвали від 10 січня 2024 року ОСОБА_6 , якого не було в судовому засіданні. Відсутні в матеріалах провадження й дані про надіслання цієї копії ухвали захиснику ОСОБА_9 .
26. За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу місцевого суду від 10 січня 2024 року було надіслано для оприлюднення 16 січня 2024 року й оприлюднено 18 січня 2024 року. При цьому, як указав суд апеляційної інстанції, останнім днем звернення з апеляційною скаргою було 17 січня 2024 року.
27. Апеляційна скарга, що міститься в матеріалах провадження, датована 20 січня 2024 року та зареєстрована в суді 22 січня 2024 року, тобто через чотири дні з дня оприлюднення судового рішення.
28. Однак суд апеляційної інстанції не зважив на ці обставини, хоча ОСОБА_6 посилався на них в апеляційній скарзі. 
29. З огляду на те, що ОСОБА_6 був відсутнім у судовому засіданні 10 січня 2024 року, копію ухвали місцевого суду йому не було надіслано, саму ухвалу було оприлюднено лише 18 січня 2024 року, він не міг реалізувати свого права на підготовку апеляційної скарги і звернення з нею в строк, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК, ураховуючи незначний час, який минув з дати завершення процесуального строку, колегія суддів вважає, що висновки апеляційного суду є передчасними й такими, що перешкодили суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
30. Отже, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, а тому Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
31. Під час нового апеляційного розгляду суду, дотримуючись вимог КПК, необхідно прийняти законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3