ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року                                                                                   Справа № 918/5/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В.
                      суддя Філіпова Т.Л.
                      суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Захарова М.О. 

за участю представників сторін:
прокурора - Кректун О.А.
позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях - не з`явився
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" - адв. Тисевич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро"
на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2024 р. 
постановлене у м. Рівне, повний текст складено 18.04.2024 р. 
у справі № 918/5/24 (суддя Політика Н.А.)
за позовом Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро"
про витребування з незаконного володіння комплексу гідротехнічних споруд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 08.04.2024 р. Господарський суд Рівненської області задоволив позов Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у справі № 918/5/24. Судом ухвалено рішення про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні) загальною площею 170859 кв.м., що знаходиться за адресою: Більськовільська сільська рада Володимирецького р-ну Рівненської обл. та складається з наступних об`єктів:
дамба захисна - 1 (35275,6 кв.м.); дамба захисна - 2 (22753,1 кв.м.); дамба захисна - 3 (10545,6 кв.м.); дамба захисна - 4 (15043,4 кв.м.); дамба захисна - 5 (27924,5 кв.м.); дамба захисна - 8 (14311,7 кв.м.); дамба захисна - 9 (13794 кв.м.); дамба захисна - 10 (4181,3 кв.м.); дамба захисна - 11 (2955,5 кв.м.); дамба захисна - 12 (4644 кв.м.); дамба захисна - 13 (2968,8 кв.м.); дамба захисна - 14 (3060,4 кв.м.); дамба захисна - 15 (3074,4 кв.м.); дамба захисна - 16 (1243,6 кв.м.); дамба захисна - 17 (3032,4 кв.м.); дамба захисна - 18 (2985,5 кв.м.); дамба захисна - 19 (2982,4 кв.м.); шлюз - а1; шлюз - а2; шлюз - а3; шлюз - а4; шлюз - а5; шлюз - а1; шлюз - a11; шлюз - а12; шлюз - а13; шлюз - а14; шлюз - а15; шлюз - а16; шлюз - а17; шлюз - а18; шлюз - а19; шлюз - а20; шлюз - а21; шлюз - а22; шлюз - а23; шлюз - а24; шлюз - а25; шлюз - а26; шлюз - а27; шлюз - а28; рибовловлювач - а29 (82,8 кв.м.), який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 936824856208.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права з порушенням норм процесуального права, і висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Стверджує, що спірний об`єкт - гідротехнічні споруди є нерухомим майном, яке розташоване на водному об`єкті (ставку) та розташоване на земельній ділянці, яка не належить до державної власності, натомість увійшла до території Вараської об`єднаної територіальної громади. 
Вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу належності спірних гідротехнічних споруд до державної власності, а судом першої інстанції взагалі не було досліджено питання належності спірного об`єкта нерухомості до державної власності як і не досліджено питання належності земельної ділянки до комунальної власності. Таким чином, на думку скаржника, неможливо встановити порушення державних інтересів
Зауважує також, що відповідачем при розгляді по суті справи неодноразово наголошувалося, що прокуратурою неправильно визначено орган, уповноважений здійснювати захист порушених інтересів держави. Вважає, що суд першої інстанції  всупереч нормам чинного законодавства та усталеної практики Верховного Суду не застосував норми п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України.
Звертає увагу, що судом першої інстанції неправильно здійснено обчислення строку позовної давності і не застосовано наслідки пропуску встановленого строку для звернення за захистом до суду першої інстанції.
Просить скасувати Рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2024 р. у справі № 918/5/24 та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Велесово Неро» необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню.
Пояснює, що у зв`язку з розпочатою процедурою ліквідації ПАТ «Тепличний комбінат» на підставі наказу Регіонального відділення від 12.07.2019 р. № 457 та                                                  згідно з договором № 3 безоплатного зберігання державного майна та актом приймання-передачі від 15.07.2019 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «НІДБІЛД» з балансу ПАТ «Тепличний комбінат» на безоплатне зберігання, без права використання передане державне майно, в тому числі ставок № 1 (інвентарний номер 10320026), ставок № 2 (інвентарний номер 10320027), ставок накопичувач (інвентарний номер 10320028), незавершене капітальне будівництво ставка № 4.
28.03.2016 р. державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні), які знаходяться за адресою с. Березина Володимирецького р-ну Рівненської області і які є складовими частинами ставка № 1, ставка № 2, ставка накопичувана, незавершеного капітального будівництва ставка № 4, що в процесі приватизації ДП «Тепличний комбінат» не увійшли до статутного капіталу ПАТ «Тепличний комбінат», але залишилось у нього на балансі. 
Доводить, що державне майно, яке під час приватизації ДП «Тепличний комбінат» не ввійшло до статутного капіталу та залишилось на балансі новоствореного ПАТ «Тепличний комбінат», органом управління якого є Регіональне відділення, було незаконно відчужене та вибуло з державної власності.
Посилається на Закон України «Про Фонд державного майна України» та стверджує, що суб`єктом владних повноважень, уповноваженим представляти інтереси держави у даних спірних правовідносинах, є Регіональне відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.
Просить апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Велесово Неро» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Рівненської області - без змін.
Також у відзиві на апеляційну скаргу позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях просив розгляд апеляційної скарги по справі № 918/5/24 здійснювати без участі представника Регіонального відділення за наявними в матеріалах справи документами.

Вараська окружна прокуратура відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Представник скаржника в судових засіданнях 20.08.2024 р. та 22.08.2024 р. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задоволити.
Прокурор в судових засіданнях 20.08.2024 р. та 22.08.2024 р. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін як правомірне і обґрунтоване.
Зокрема, прокурор зазначила, що гідротехнічні споруди незаконно вибули із державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, оскільки право власності було зареєстроване за без правовстановлюючих документів на такі гідротехнічні споруди. Також прокурор доводила,  що земельна ділянка, на якій знаходяться спірні гідротехнічні споруди, перебуває у державній власності та не може перебувати у комунальній власності, оскільки на ній знаходиться нерухоме майно державної власності — гідротехнічні споруди. Доказів таких тверджень прокурор не надала.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та представника скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Керівник Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро", в якій просить витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ВЕЛЕСОВО НЕРО" на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні) загальною площею 170 859 кв.м.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.
Так, листом Вараської окружної прокуратури від 07.11.2023 р. № 52-1705вих-23          /а.с. 103 – 109 у т.1/ прокурор повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про факти порушення Лук`янчуком М.В. та в подальшому ТОВ «Рівне Торг Захід» та ТОВ «Агрофірма «Велесово Неро» вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Одночасно прокурор просив повідомити, чи має намір Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях вжити заходи для захисту інтересів держави шляхом скасування реєстрації права власності та повернення незаконно відчужених об`єктів та зазначив, що у разі неможливості вжиття відповідних заходів Вараською окружною прокуратурою самостійно вживатимуться заходи представницького характеру в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Листом від 13.12.2023 р. № 51-04,01-4323 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у відповідь на лист прокурора зазначило, що вбачаються правові підстави для скасування державної реєстрації на комплекс гідротехнічних споруд та їх витребування на користь держави, але у зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, просило Вараську окружну прокуратуру самостійно вжити заходів представницького характеру у спірних правовідносинах.
Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" визначено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності є, в тому числі, Фонд державного майна України.
Статтею 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.
Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про Фонд державного майна України" до основних завдань Фонду державного майна України належить реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.
Регіональне відділення Фонду державного майна України утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду державного майна України.
У ч. 1 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 12.08.2019 р. № 810, визначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.
Пунктом 5 частини 4 Положення визначено, що одним із основних завдань Регіонального відділення є здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.
Отже, прокурор відповідно до норм ч. 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував необхідність представництва інтересів держави внаслідок стверджуваного порушенням законності у сфері державної реєстрації права власності та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор надав йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації та самостійного подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення кваліфікується як бездіяльність відповідного органу та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.
Таким чином, колегія суддів встановила, що прокурор дотримався порядку, передбаченого  статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і суд першої інстанції установив відповідність поданої прокурором позовної заяви вимогам статей 162, 164 ГПК України.
На підтвердження позовних вимог прокурор надав план приватизації Державного підприємства «Тепличний комбінат» /а.с. 25 – 35 у т.1/ та паспорт рибного господарства Рівненського відділення ВП АПК ДП НАЕК в с. Березино Володимирецького району, Рівненської області /а.с. 44 – 66 у т.1/.
Підтверджено, що наказом Фонду державного майна України від 25.07.2016 р. № 1421 прийнято рішення про приватизацію Державного підприємства "Тепличний комбінат" (код ЄДРПОУ 39583662), який знаходиться за адресою Київська обл. м. Вишгород вул. Ватутіна, 69. В подальшому наказом Фонду державного майна України від 29.12.2016 р. № 2341 затверджено план приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Тепличний комбінат" /а.с. 24 у т.1/.
Відповідно до затвердженого плану приватизації /а.с. 25 – 35 у т.1/ не ввійшло до статутного капіталу та залишилось на балансі новоствореного Публічного акціонерного товариства "Тепличний комбінат" (код ЄДРПОУ 39583662; адреса Київська обл.                     м. Вишгород вул. Ватутіна, 69) майно, визначене п. 3.6 розділу III "Оцінка об`єкта приватизації" Плану приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Тепличний комбінат", зокрема,  ставок № 1 (інвентарний номер 10320026), ставок № 2 (інвентарний номер 10320027), ставок накопичувач (інвентарний номер 10320028), незавершене капітальне будівництво ставка № 4, що знаходяться в с. Березина Володимирецького р-ну Рівненської обл. 
Органом управління вказаного майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях. 
З паспорту рибного господарства в с.  Березина Володимирецького р-ну Рівненської обл., виготовленого ДП "Проектно-вишукувальний інститут "Рівнедіпроводгосп" в 2005 році /а.с. 44 – 66 у т.1/, наданого Регіональним офісом водних ресурсів у Рівненській області, вбачається, що для регулювання і підтримання на заданому рівні об`ємів води в складі рибного господарства, до якого входять ставок № 1 (інвентарний номер 10320026), ставок      № 2 (інвентарний номер 10320027), ставок накопичувач (інвентарний номер 10320028), незавершене капітальне будівництво ставка № 4, функціонують дамби обвалування, водозабірні, перепускні та скидні споруди, які є складовими ставків.
28.03.2016 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області Русіним О.В. прийнято рішення 29135991 /а.с. 72 – 76 у т.1/ та вчинено державну реєстрацію права власності за Лук`янчуком М.В. на комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні), що знаходяться за адресою: с. Березина Володимирецького р-ну Рівненської обл., які є складовими частинами ставка № 1, ставка        № 2, ставка накопичувана, незавершеного капітального будівництва ставка № 4, що в процесі приватизації ДП "Тепличний комбінат" не увійшли до статутного капіталу ПАТ "Тепличний комбінат", але залишилось у нього на балансі.
Так, державним реєстратором зареєстровано право власності на наступні об`єкти: дамба захисна - 1 (35275,6 кв.м.); дамба захисна - 2 (22753,1 кв.м.); дамба захисна - 3 (10545,6 кв.м.); дамба захисна - 4 (15043,4 кв.м.); дамба захисна - 5 (27924,5 кв.м.); дамба захисна - 8 (14311,7 кв.м.); дамба захисна - 9 (13794 кв.м.); дамба захисна - 10 (4181,3 кв.м.); дамба захисна - 11 (2955,5 кв.м.); дамба захисна - 12 (4644 кв.м.); дамба захисна - 13 (2968,8 кв.м.); дамба захисна - 14 (3060,4 кв.м.); дамба захисна - 15 (3074,4 кв.м.); дамба захисна - 16 (1243,6 кв.м.); дамба захисна - 17 (3032,4 кв.м.); дамба захисна - 18 (2985,5 кв.м.); дамба захисна - 19 (2982,4 кв.м.); шлюз - а1; шлюз - а2; шлюз - а3; шлюз - а4; шлюз - а5; шлюз - а1; шлюз - a11; шлюз - а12; шлюз - а13; шлюз - а14; шлюз - а15; шлюз - а16; шлюз - а17; шлюз - а18; шлюз - а19; шлюз - НОМЕР_1 ; шлюз - а21; шлюз - а22; шлюз - НОМЕР_2 ; шлюз - НОМЕР_3 ; шлюз - НОМЕР_4 ; шлюз - НОМЕР_5 ; шлюз - НОМЕР_6 ; шлюз - а28; рибовловлювач - а29 (82,8 кв.м.), з одночасним відкриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна - реєстраційний номер 895689656208.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для державної реєстрації об`єкту нерухомості слугував технічний паспорт, виданий Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради № 268 від 07.11.2013 р.
Разом з тим, суду наданий лист КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" POP № 84 від 28.06.2022 р., за змістом якого повідомлено, що технічний паспорт за № 268 від 07.11.2013 р. по с. Березина нинішнього Вараського та колишнього Володимирецького району Рівненської області не виготовлявся /а.с. 82 у т.1/.
В подальшому 11.05.2016 р. ОСОБА_1 як засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне Торг Захід" (код ЄДРПОУ 40412202) вніс комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні) до статутного капіталу Товариства. 
На підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ "Рівне Торг Захід" від 11.05.2016 р. /а.с. 83 у т.1/ державним реєстратором Русіним О.В. прийнято рішення № 29625935 від 17.05.2016 р. про зміну власника комплексу гідротехнічних споруд (дамби захисні) на ТОВ "Рівне Торг Захід" /а.с. 72 – 76 у т.1/.
02.06.2016 р. державним реєстратором Русіним О.В. прийнято рішення № 29860653 про поділ вказаного об`єкту нерухомого майна /а.с. 72 – 76 у т.1/. 
Також 02.06.2016 р. державним реєстратором Русіним О.В. прийнято рішення                № 29860134 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна - комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні) загальною площею 170859 кв.м, що знаходиться за адресою: Більськовільська сільська рада, Володимирецького р-ну, Рівненської обл. та складається з наступних об`єктів: дамба захисна - 1 (35275,6 кв.м.); дамба захисна - 2 (22753,1 кв.м.); дамба захисна - 3 (10545,6 кв.м.); дамба захисна - 4 (15043,4 кв.м.); дамба захисна - 5 (27924,5 кв.м.); дамба захисна - 8 (14311,7 кв.м.); дамба захисна - 9 (13794 кв.м.); дамба захисна - 10 (4181,3 кв.м.); дамба захисна - 11 (2955,5 кв.м.); дамба захисна - 12 (4644 кв.м.); дамба захисна - 13 (2968,8 кв.м.); дамба захисна - 14 (3060,4 кв.м.); дамба захисна - 15 (3074,4 кв.м.); дамба захисна - 16 (1243,6 кв.м.); дамба захисна - 17 (3032,4 кв.м.); дамба захисна - 18 (2985,5 кв.м.); дамба захисна - 19 (2982,4 кв.м.); шлюз - а1; шлюз - а2; шлюз - а3; шлюз - а4; шлюз - а5; шлюз - а1; шлюз - a11; шлюз - а12; шлюз - а13; шлюз - а14; шлюз - а15; шлюз - а16; шлюз - а17; шлюз - НОМЕР_7 ; шлюз - НОМЕР_8 ; шлюз - НОМЕР_1 ; шлюз - НОМЕР_9 ; шлюз - НОМЕР_10 ; шлюз - НОМЕР_2 ; шлюз - НОМЕР_3 ; шлюз - НОМЕР_4 ; шлюз - НОМЕР_5 ; шлюз - НОМЕР_6 ; шлюз - НОМЕР_11 ; рибовловлювач - а29 (82,8 кв.м.) з одночасним відкриттям об`єкту нерухомого майна - реєстраційний номер 936824856208 /а.с. 77 – 81 у т.1/.
02.06.2016 р. державним реєстратором Русіним О.В. також прийнято рішення                 № 29859904 про реєстрацію іншої частини поділеного комплексу гідротехнічних споруд (дамби захисні) загальною площею 49715 кв.м. з одночасним відкриттям об`єкту нерухомого майна - реєстраційний номер 936791356208.  В подальшому ТОВ "Рівне Торг Захід" шляхом укладення договору купівлі-продажу № 545 про продаж частки гідротехнічної споруди (дамби захисної) та договору купівлі-продажу № 547 про продаж частки гідротехнічної споруди (дамби захисної), вказана частина поділеного комплексу гідротехнічних споруд (дамби захисні) загальною площею 49715 кв.м. була відчужена на користь ОСОБА_2 . Разом з тим, правомірність володіння цією частиною поділеного комплексу гідротехнічних споруд була предметом судового розгляду у справі № 556/2824/22, яка розглядалась Володимирецьким районним судом.
16.02.2023 р. рішенням Володимирецького районного суду у справі № 556/2824/22 за позовом Вараської окружної прокуратури спірне майно було витребуване з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях /а.с. 97 – 102 у т.1/.
Судом у справі № 556/2824/22 встановлено, що 28.03.2016 р. державним реєстратором  прав на нерухоме майно Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області Русіним О.В. неправомірно виключно лише на підставі підробленого технічного паспорту прийнято рішення 29135991, яким проведено державну реєстрацію права власності на комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні), що знаходяться за адресою:  с.  Березина, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., які є складовими частинами ставка № 1, ставка     № 2, ставка накопичувана, незавершеного капітального будівництва ставка № 4. 
Рішення Володимирецького районного суду від 16.02.2023 р. у справі № 556/2824/22 набрало законної сили.
У даній господарській справі встановлено, що 24.03.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівне Торг Захід" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" уклали договір купівлі-продажу № 371 про продаж частки комплексу гідротехнічних споруд (дамби захисні), а також договір № 374 про продаж частки комплексу гідротехнічних споруд (дамби захисні), які були посвідчені приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюк О.А. /а.с. 89 – 96 у т.1/.
На підставі договору купівлі-продажу право власності на комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні) загальною площею 170859 кв.м перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро".
У даній господарській справі, звертаючись з позовом до суду, прокурор доводить, що спірні гідротехнічні споруди незаконно вибули з державної власності, а тому такі гідротехнічні споруди підлягають витребуванню з незаконного володіння останнього набувача ТОВ «Агрофірма «Велесово Неро» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.
Задоволивши позов, суд першої інстанції виснував, що оскільки вчинення дій щодо первинної реєстрації права власності на гідротехнічні споруди за ОСОБА_1 є незаконним, то і всі інші дії щодо спірного майна, а саме: внесення останнім як засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне Торг Захід" комплексу гідротехнічних споруд (дамби захисні) до статутного капіталу товариства, укладення договорів купівлі-продажу 08.06.2016 р. № 371 та № 374 про продаж частки гідротехнічної споруди (дамби захисної), - є неправомірними, отже, обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, а позовні вимоги - обґрунтовані.
Суд першої інстанції відзначив, що особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем, тоді як заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.
З таких мотивів та встановивши, що комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні), що знаходяться за адресою: с. Березина, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., які є складовими частинами ставка № 1, ставка № 2, ставка накопичувана, незавершеного капітального будівництва ставка № 4, що в процесі приватизації ДП "Тепличний комбінат" не увійшли до статутного капіталу ПАТ "Тепличний комбінат", незаконно, без відповідної правової підстави, всупереч волі власника вибули з державної власності, а тому наявні правові підстави для їх витребування з незаконного володіння.
Колегія суддів, дослідивши вищеперелічені докази у справі, погоджується із висновком суду першої інстанції, що вчинення дій щодо первинної реєстрації права власності на гідротехнічні споруди за фізичною особою ОСОБА_1 вчинене безпідставно та за відсутності належних підстав для переходу права власності, що спричинило подальші дії щодо спірного майна. 
Разом з тим, право власності на спірні гідротехнічні споруди як на об`єкт нерухомого майна не належить жодній особі, оскільки спірне майно не є таким об`єктом нерухомого майна.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції  не врахував наступного.
У процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). При вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на норми Господарського процесуального кодексу України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.
Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia, і такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 р. у справі № 904/5726/19.
У даній справі прокурор у позові просить витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні), загальною площею 170859 кв.м., що знаходиться за адресою: Більськовільська сільська рада, Володимирецького р-ну, Рівненської обл. та складається з наступних об`єктів: 
дамба захисна - 1 (35275,6 кв.м.); дамба захисна - 2 (22753,1 кв.м.); дамба захисна - 3 (10545,6 кв.м.); дамба захисна - 4 (15043,4 кв.м.); дамба захисна - 5 (27924,5 кв.м.); дамба захисна - 8 (14311,7 кв.м.); дамба захисна - 9 (13794 кв.м.); дамба захисна - 10 (4181,3 кв.м.); дамба захисна - 11 (2955,5 кв.м.); дамба захисна - 12 (4644 кв.м.); дамба захисна - 13 (2968,8 кв.м.); дамба захисна - 14 (3060,4 кв.м.); дамба захисна - 15 (3074,4 кв.м.); дамба захисна - 16 (1243,6 кв.м.); дамба захисна - 17 (3032,4 кв.м.); дамба захисна - 18 (2985,5 кв.м.); дамба захисна - 19 (2982,4 кв.м.); шлюз - а1; шлюз - а2; шлюз - а3; шлюз - а4; шлюз - а5; шлюз - а1; шлюз - a11; шлюз - а12; шлюз - а13; шлюз - а14; шлюз - а15; шлюз - а16; шлюз - а17; шлюз - а18; шлюз - а19; шлюз - а20; шлюз - а21; шлюз - а22; шлюз - а23; шлюз - а24; шлюз - а25; шлюз - а26; шлюз - а27; шлюз - а28; рибовловлювач - а29 (82,8 кв.м.), який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 936824856208.
Рішення суду про витребування майна із чужого володіння є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 р. у справі №  488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від      14.11.2018 р. у справі №  183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 р. у справі №  916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 р. у справі №  19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 р. у справі №  200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 р. у справі №  359/3373/16-ц (пункт 146)), незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387, 388 ЦК України), чи в порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України) тощо і аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 р. у справі №  914/2618/16 (пункт 38), від 21.09.2022 р. у справі №  908/976/19 (пункт 5.38).
Колегія суддів зазначає, що державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Натомість гідротехнічна споруда є інженерною спорудою, що виконує допоміжну функцію у здійсненні певних водогосподарських заходів як щодо використання водних ресурсів, так і для захисту від шкідливої дії води. 
Отже, гідротехнічна споруда є річчю, призначеною для обслуговування іншої (головної) речі (земельної ділянки) і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю (частина перша статті 186 ЦК України). Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга статті 186 ЦК України). Гідроспоруда забезпечує функціонування водного об`єкта та не може існувати окремо від нього (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.08.2023 р. у справі №  911/30/22 (пункт 42),  від 17.07.2024 р. у справі № 918/791/23).
При цьому відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі. Отже, право власності на гідротехнічну споруду не може бути зареєстроване ні за ким, оскільки гідротехнічна споруда як окремий об`єкт права власності насправді не існує.
Виходячи з правової природи реєстрації прав на нерухоме майно як способу володіння ним та беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства (аналогія права), колегія дійшла висновку, що у випадку, якщо заінтересована особа - позивач (власник земельної ділянки, інший правоволоділець) вважає, що зареєстроване за відповідачем право власності чи інше речове право на певний об`єкт насправді не існує, то належному способу захисту відповідає вимога про припинення володіння відповідача відповідним правом. 
Судове рішення про задоволення таких позовних вимог є підставою для внесення до Державного реєстру запису про відсутність права. Якщо на відповідний об`єкт, право на який не може бути зареєстроване за жодним суб`єктом, був відкритий окремий розділ Державного реєстру прав, таке судове рішення є підставою для закриття розділу Державного реєстру прав на цей об`єкт. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від    19.04.2023 р. у справі №  904/7803/21 (пункт 6.45), від 01.11.2023 р. у справі №  910/7987/22 (пункт 5.27), від 17.07.2024 р. у справі № 918/791/23.
Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. 
Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі №  338/180/17, від 11.09.2018 р. у справі №  905/1926/16, від 30.01.2019 р. у справі  №  569/17272/15-ц. 
Враховуючи викладене, заявлені в цій справі Вараською окружною прокуратурою позовні вимоги про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях комплекс гідротехнічних споруд (дамби захисні) як об`єктів нерухомого майна  не є   належним способом захисту порушеного права, враховуючи характер порушення та наслідки.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий правовий висновок сформульований, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 р. у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 р. у справі № 925/642/19, від 22.06.2021 р. у справі № 200/606/18.
За наведених обставин висновок суду першої інстанції про задоволення позову є помилковими, оскільки обраний прокурором спосіб захисту права за наведених підстав є неналежним. Такий захист можливий шляхом пред`явлення позовної вимоги про припинення володіння відповідача правом, про що зазначено вище.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2024 р. у справі № 918/5/24 на підставі     п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України із ухваленням нового рішення про відмову у позові.
У зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги про скасування рішення судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Рівненську обласну прокуратуру у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст.  269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                              
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" задоволити, рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2024 р. у справі № 918/5/24 скасувати.
Прийняти нове рішення. У задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. 16 Липня, буд., 52, код ЄДРПОУ 02910077) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Велесово Неро" (01010, м. Київ, вул. Левандовського, 5, кв. 5, код ЄДРПОУ 41056950) 27036,00 грн., витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Справу № 918/5/24  повернути  Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 10.09.2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.