Справа № 464/7365/17                                        Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/999/24                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                20 серпня 2024 року м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Марко О.Р.,
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 , 
представника відповідача – Глеваського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в:
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Львівські автобусні заводи» (код ЄДРПОУ 338949928, місцезнаходження – м. Київ, бульвар Лепсе, 6) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 ) заборгованість із заробітної плати за період з травня 2008 року по червень 2013 року у сумі 39746 грн. 11 коп., а також середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 53593 грн. 60 коп., а всього у розмірі 93339 грн. 67 коп. (з урахуванням усіх обов`язкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати).
Допущено негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць.
Рішення набрало законної сили 22 січня 2018 року.
На підставі вказаного рішення, 22.01.2018 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь ОСОБА_2 заборгованість із заробітної плати за період з травня 2008 року по червень 2013 року у сумі 39746 грн. 11 коп., а також середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 53593 грн. 60 коп., а всього у розмірі 93339 грн. 67 коп. (з урахуванням усіх обов`язкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати). 
20.02.2024 року позивач (стягувач) ОСОБА_2 подав до суду заяву про виправлення описки у рішення суду та виконавчому листі, в якій просив виправити помилки в рішенні Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року та виконавчому листі, виданому на підставі цього рішення, вірно вказавши:
-ідентифікаційний податковий номер стягувача ОСОБА_2 – 1674905873;
-код ЄДРПОУ ТОВ «Львівські автобусні заводи» – 33894928.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року заяву задоволено. Виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року у даній справі, правильно вказавши: реєстраційний номер облікової карти платника податків позивача ОСОБА_2 – « НОМЕР_2 »; код ЄДРПОУ відповідача ТОВ «Львівські автобусні заводи» – «33894928».
Аналогічно, внесено виправлення помилок, допущених у виконавчому листі №464/7365/17, виданому Сихівським районним судом м. Львова на підставі цього рішення суду, в частині РНОКПП позивача ОСОБА_2 та коду ЄДРПОУ відповідача ТОВ «Львівські автобусні заводи».
Ухвалу суду оскаржив відповідач ТОВ «Львівські автобусні заводи», просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаної заяви. 
Вважає, що підставою для скасування оскаржуваної ухвали є її необгрунтованість, тобто неповнота встановлення обставин, що мають значення для справи.
Зазначає, що суд першої інстанції не встановив (не відобразив у мотивувальній частині судового рішення) розрахунку строку, в межах якого стягувач має матеріальне право звернутись до суду з відповідною заявою. 
Зокрема, в оскаржуваній ухвалі суд не надав правової оцінки темпоральним елементам виконавчого документа, а саме строкам/термінам, які зазначено у виконавчому листі: строк для пред`явлення до виконання становлять один рік; дата видачі виконавчого листа – 21.12.2017 року.
Окрім того, жодних відміток про виконання або повернення виконавчого листа державним виконавцем у відповідній графі виконавчого листа не зафіксовано.
За позицією апелянта, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання становить один рік, а тому будь-які юридичні дії стягувача, в тому числі звернення до суду із заявою про виправлення описки (помилки) поза межами вказаного строку не мають легітимної сили.
Додає, що боржник має справедливе очікування, що після закінчення встановлених строків у нього припиняється зобов`язання, і вказане відповідає принципу правової визначеності.
Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру – описки та очевидні арифметичні помилки. 
Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України, описка – це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі №300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки – це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».
Згідно із частиною першою статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
З матеріалів справи встановлено, що при ухваленні рішення в резолютивній його частині та при видачі виконавчого листа, який видано у відповідності до резолютивної частини рішення, судом невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача (стягувача) та ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ відповідача (боржника), що у розумінні статті 269 ЦПК України та наведених висновків Верховного Суду є опискою.
При цьому, неправильне зазначення самим позивачем відомостей про себе, зокрема, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, не може бути підставою для позбавлення стягувача гарантованого статтею 129-1 Конституції України права на виконання рішення суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що будь-які юридичні дії стягувача, в тому числі звернення до суду із заявою про виправлення описки, поза межами строку, визначеного для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не мають легітимної сили, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані вище норми статей 269 та 432 ЦПК України не містять обмеження строком для вчинення судом зазначених у цих статтях процесуальних дій.
Безпідставними є також доводи апелянта про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить один рік, оскільки відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», в чинній на момент видачі виконавчого листа редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. 
Вказаний строк встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили, а якщо рішення підлягає негайному виконанню – з наступного дня після його прийняття (ч.2.ст.12 Закону).
Також необхідно зазначити, що виконавчий лист пред`являвся стягувачем до примусового виконання, однак, повертався стягувачу без виконання, про що наявні відповідні відмітки державного виконавця на виконавчому листі (а.с.64).
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, судом не допущено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» залишити без задоволення. 
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Повний текст постанови складений 30 серпня 2024 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                А.В. Ніткевич