ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року 
м. Київ
справа № 260/4597/22
адміністративне провадження № К/990/37539/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача  -  Мартинюк Н.М.,
суддів  -  Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

за участю:
секретаря судового засідання - Піскунової О.Ю.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Закарпатської митниці - Пензова С.В.,
представника відповідача: Державної митної служби України - Денисенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у касаційній інстанції адміністративну справу №260/4597/22
за позовом  ОСОБА_1 
до Державної митної служби України, Закарпатської митниці
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за касаційною скаргою Закарпатської митниці
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року (головуючий суддя -  Коваль Р.Й., судді:  Гуляк В.В., Кухтей Р.В.)

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору 
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Державної митної служби України, Закарпатської митниці, у якому просив суд:
- визнати протиправним і скасувати наказ виконувача обов`язків голови Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , першого заступника начальника Закарпатської митниці, 27 червня 2022 року у перший робочий день після закінчення відпустки, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48;
- визнати протиправним і скасувати наказ виконувача обов`язків голови Держмитслужби від 27 червня 2022 року № 577-о «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 », яким відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , внесено зміни до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Закарпатської митниці;
- стягнути з Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з урахуванням усіх надбавок та премій станом на дату ухвалення судом рішення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 23 жовтня 2021 року він працював на посаді першого заступника начальника Закарпатської митниці з випробувальним строком шість місяців. Проте 23 червня 2022 року його звільнили з державної служби на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.
ОСОБА_1 зазначав, що Митниця застосувала до нього вказану норму Закону, оскільки на основі довідок профільних департаментів дійшла висновку, що він не забезпечив виконання завдань, визначених йому на строк випробування, зокрема щодо підтвердження дотримання посадовою особою принципу доброчесності.  Позивач стверджував про необґрунтованість цього висновку Митниці, заперечуючи факти неналежного виконання указаних завдань. На цій основі ОСОБА_1 наполягав на протиправності оскаржуваних наказів і незаконності його звільнення з посади.
ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2 травня 2023 року Закарпатський окружний адміністративний суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.
Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості висновку Держмитслужби про невиконання позивачем частини завдань, визначених на період випробування.
Так, окружний суд дійшов висновку, що позивач не   забезпечив виконання завдань №2 та №5 на період випробування, позаяк: 1) не забезпечив у визначений термін та спосіб виконання доручення керівництва Держмитслужби, встановлене Протоколом наради керівного складу апарату Держмитслужби та територіальних органів Держмитслужби від 18 лютого 2022 року №14/4-п; 2) не виконав вимоги наказу Держмитслужби від 23 березня 2022 року №26-в; 3) не подав звіт про результати виконання завдань, визначених йому на період випробування на займаній посаді. У цьому контексті суд також вказав, що докази, на які покликається позивач, не спростовують фактів невиконання ним завдань, установлених на час випробування. До того ж, суд першої інстанції звертав увагу, що  за результатами розгляду Управлінням внутрішньої безпеки матеріалів контрольних заходів, стосовно ОСОБА_1 не підтверджено дотримання останнім принципу доброчесності.
У цьому контексті суд також вказав, що докази, на які покликається позивач, не спростовують фактів невиконання ним завдань, установлених на час випробування.
Зрештою суд не встановив процедурних порушень під час звільнення.
На основі цього суд першої інстанції констатував законність оскаржуваних наказів і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
ІІІ. Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року скасовано рішення суду першої інстанції, прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.
Визнано протиправним і скасовано наказ виконувача обов`язків голови Державної митної служби України від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , першого заступника начальника Закарпатської митниці, 27 червня 2022 року у перший робочий день після закінчення відпустки, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48.
Визнано протиправним і скасовано наказ виконувача обов`язків голови Державної митної служби України від 27 червня 2022 року № 577-о «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 », яким відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_2 , внесено зміни до наказу Державної митної служби України від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Закарпатської митниці з 8 жовтня 2022 року.
Стягнуто із Закарпатської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 8 жовтня 2022 року до 18 жовтня 2023 року в сумі: 489 333 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч триста тридцять три) грн 60 коп, з утриманням із цієї суми встановлених законодавством податків та зборів.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинами справи й зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  наказ Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 26-в про відрядження ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці з 25 березня 2022 року до 23 квітня 2022 року з метою надання практичної та методичної допомоги зазначеній митниці було надіслано ОСОБА_1 для ознайомлення на електронну адресу у зв`язку із перебуванням останнього на лікарняному (під час тимчасової непрацездатності), що унеможливило виконання зазначеного вище наказу про відрядження із поважних причин.
У контексті висновку з приводу невиконання пункту 21 Протоколу № 14-4 п від 18 лютого 2022 року наради керівного складу апарату Держмитслужби та територіальних органів, суд апеляційної інстанції зауважив, що згідно резолюції в.о. керівника від 28 лютого 2022 року виконання було доручене іншим особам, а позивачу було доручено виконання лише пункту 3.8, який було виконано останнім вчасно та без зауважень (у визначений термін - до 25 лютого 2022 року).
Стосовно виявлення конфлікту інтересів та можливих порушень вимог частини третьої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», апеляційний суд виснував, що за результатами проведеної тематичної перевірки відкрите дисциплінарне провадження було закрито за відсутністю факту дисциплінарного правопорушення.
З приводу доповідної записки від 19 січня 2022 року № 7.7.-09/16-3 відділу запобігання та протидії корупції Закарпатської митниці (перша від 20 грудня 2022 року № 7.7-09/15- 95), відповідно до якої пунктом 2 пропозицій контроль за виконанням пункту 1 покладено на ОСОБА_1 , який не було виконано, апеляційний суд погодився з твердженням позивача, що відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» займана ним посада не відносилась до уповноважених осіб.
Також з приводу результатів проведення контрольних заходів, передбачених наказом Держмитслужби від 14 липня 2021 року № 530 «Про здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби (службова записка Управління внутрішньої безпеки від 2 червня 2022 року № 25.242 протокол № 16 від 30 травня 2022 року), апеляційний суд звернув увагу, що під час тимчасової непрацездатності позивач надавав пояснення та згоду на проходження психофізіологічного дослідження (опитування) із застосуванням поліграфа.
Зрештою апеляційний суд констатував, що жодні тематичні перевірки та дисциплінарні провадження щодо позивача не проводились.
У підсумку суд апеляційної інстанції зауважив, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав жодних доказів та спростувань щодо зазначених вище доводів позивача.
На основі цього апеляційний суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача з посади і наявність підстав для його поновлення з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ІV. Вимоги касаційної скарги Закарпатської митниці і відзивів на неї
9 листопада 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Закарпатської митниці, у якій скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження Закарпатська митниця покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного суду щодо застосування частини другої статті 35 Закону України «Про державну службу» та пункту 1 розділу ІІ і пункту 2 розділу І Порядку №530 ДМС.
Зрештою Закарпатська митниця покликається на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права. 
15 грудня 2023 року від представника Державної митної служби України надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній просив задовольнити касаційну скаргу Закарпатської митниці, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Стверджує, що оскаржувана постанова є незаконною й необґрунтованою, а доводи скаржника мотивовані та законні.
22 грудня 2023 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін. Вказує, що на його переконання, суд апеляційної інстанції діяв відповідно до чинного законодавства України, правильно застосувавши норми матеріального,  міжнародного права та постанови Верховного Суду. Також, позивачем було наведено практику Верховного Суду стосовно того, що висновок про невідповідність працівника займаній посаді має буди обґрунтованим і документально підтвердженим. На переконання ж позивача, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав жодних доказів та спростувань щодо зазначених доводів позивача.
Ухвалою Верховного Суду від 6 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Закарпатської митниці на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник Закарпатської митниці підтримав вимоги касаційної скарги, просив суд її задовольнити.
Представник Держмитслужби вимоги касаційної скарги також підтримав, просив суд їх задовольнити.
ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення касаційної скарги, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції правильно вирішив цей спір у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.
VІ. Встановлені судами обставини справи
23 жовтня 2021 року наказом Держмитслужби № 1376-о «Про призначення ОСОБА_2 », позивача призначено з 26 жовтня 2021 року на посаду першого заступника начальника Закарпатської митниці як переможця конкурсу шляхом укладення контракту про проходження державної служби та встановленням випробування на зазначеній посаді строком шість місяців.
Також, на зазначеній посаді ОСОБА_1 було визначено завдання на випробувальний строк із п`яти пунктів та терміни їх виконання, які 23 жовтня 2021 року затверджені Головою Держмитслужби, зокрема:
виконання доручень, наданих керівником митниці, в тому числі спрямованих на виконання завдань, визначених статтею 544 Митного кодексу України, положенням про Закарпатську митницю та іншими розпорядчими актами Держмитслужби (термін протягом випробувального терміну) (пункт 2);
успішне проходження контрольних заходів в установленому порядку, передбаченому наказом Держмитслужби від 14 липня 2021 року № 530 «Про здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби», зокрема підтвердження дотримання посадовою особою принципу доброчесності (термін - протягом випробувального терміну) (пункт 5).
Із вказаними завданнями позивач ознайомився 26 жовтня 2021 року, що підтверджено його розпискою.
У рамках здійснення заходів щодо контролю за забезпеченням виконання завдань, визначених на строк випробування, Держмитслужба та Закарпатська митниця провели аналіз роботи першого заступника начальника Закарпатської митниці ОСОБА_1 та встановили факт незабезпечення позивачем виконання завдань № 2 та № 5, зокрема:
- позивачем як наслідок незадовільної організації роботи на посаді першого заступника начальника Закарпатської митниці за напрямком своєї діяльності не забезпечено у визначений термін та спосіб виконання доручення керівництва Держмитслужби, встановлене протоколом наради керівного складу апарату Держмитслужби та територіальних органів Держмитслужби від 18 лютого 2022 року № 14/4-п.
Так, пунктом 21 цього Протоколу керівників шести митниць, у тому числі Закарпатської митниці, зобов`язано в термін до 21 березня 2022 року розробити та подати для опрацювання та погодження низку документів з питань будівництва (реконструкції) пунктів пропуску (за переліком).
Вказаний напрямок роботи згідно з Розподілом обов`язків між керівником та заступниками керівника Закарпатської митниці, затвердженим наказом цієї митниці від 11 березня 2022 року № 119, відноситься до компетенції першого заступника начальника Закарпатської митниці ОСОБА_1 , що свідчить про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, визначених підпунктами 2, 3, 6 пункту 3 посадової інструкції першого заступника начальника Закарпатської митниці, затвердженої 1 липня 2021 року.
Відділ запобігання корупції Закарпатської митниці підготував доповідну записку від 20 грудня 2021 року № 7.7-09/15-95 щодо можливих порушень вимог частини третьої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» начальником управління адміністративно-господарської діяльності Закарпатської митниці ОСОБА_3 та провів тематичну перевірку для з`ясування наявності підстав для порушення дисциплінарного провадження щодо цієї посадової особи (наказ Закарпатської митниці від 30 грудня 2021 року № 636 «Про проведення тематичної перевірки» (зі змінами), довідка про результати тематичної перевірки від 10 лютого 2022 року).
Відповідно до наказу Закарпатської митниці від 10 грудня 2021 року № 579 «Про тимчасовий розподіл обов`язків між керівництвом Закарпатської митниці» керівництво роботою управління адміністративно-господарської діяльності здійснював перший заступник начальника Закарпатської митниці ОСОБА_1 .
Також, у ході проведення згідно з Порядком здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Держмитслужби законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, затвердженого наказом Держмитслужби від 14 квітня 2021 року № 530, контрольних заходів встановлено, що наказом Держмитслужби від 23 березня 2022 року № 26-в перший заступник начальника Закарпатської митниці ОСОБА_1 , відряджений до Івано-Франківської митниці строком на 30 діб з 25 березня 2022 року до 23 квітня 2022 року з метою надання практичної та методичної допомоги зазначеній митниці в частині організації координації та спрямування роботи митниці з питань виконання особовим складом індикативних показників доходів з митних платежів, забезпечення належного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, класифікацією товарів згідно з УКТЗЕД, правильністю визначення країни походження товарів.
Відповідно до Порядку фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1042, у зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному Закарпатська митниця направила ОСОБА_1 відповідну інформацію на його електронну адресу.
Згідно з відомостями Протоколу доведення інформації до відома державного службовця від 25 березня 2022 року б/н скановану копію наказу Держмитслужби від 23 березня 2022 року № 26-в ОСОБА_1 25 березня 2022 року о 14 год. 11 хв. направлено для ознайомлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 
Водночас 25 березня 2022 року після 21 год. 00 хв. встановлено факт перебування ОСОБА_1 на митному посту «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці.
Також встановлено, що в порушення вимог наказу Держмитслужби від 23 березня 2022 року №26-в 4 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебував на території адмінбудівлі Закарпатської митниці (м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20) та не прибув до Івано-Франківської митниці, що зафіксовано актом від 4 квітня 2022 року б/н.
Згідно з листом Закарпатської митниці від 11 квітня 2022 року за № 7.7-08-1/12/4/1827 позивач не подавав звіт про результати виконання завдань, визначених йому на період випробування на займаній посаді, керівнику Закарпатської митниці.
За результатами матеріалів контрольних заходів, проведених згідно з Порядком здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, затвердженим наказом в.о. Голови Держмитслужби від 14 липня 2021 року (далі - Порядок № 530), стосовно ОСОБА_1 30 травня 2022 року члени комісії з контролю за дотриманням посадовими особами Держмитслужби законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби сформували пропозицію для в.о. Голови Держмитслужби щодо не підтвердження дотримання принципу доброчесності ОСОБА_1 
14 червня 2022 року Держмитслужбою направлено ОСОБА_1 попередження про припинення державної служби та звільнення з посади, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48.
Листом Міністерства фінансів України від 21 червня 2022 року №17030-19-61/12986 погоджено звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Закарпатської митниці з підстав невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування, шляхом розірвання контракту про походження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48.
Відповідно до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року №546-о «Про звільнення ОСОБА_2 » зі змінами, внесеними наказом Держмитслужбою від 27 червня 2022 року №577-о «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року №546-о «Про звільнення ОСОБА_2 », за погодженням з Міністром фінансів України припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , першого заступника начальника Закарпатської митниці, із займаної посади у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, до закінчення строку випробування, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48.
Закарпатською митницею визначено фактичну дату припинення державної служби та звільнено ОСОБА_1 із займаної посади 7 жовтня 2022 року, у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, а також проведено розрахунок у строки, визначені законодавством (наказ Закарпатської митниці від 7 жовтня 2022 року №935-о «Про внесення змін до наказу Закарпатської митниці від 24 червня 2022 року № 558-о «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_2 » та здійснення розрахунку»).
Не погоджуючись із указаними наказами відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з метою їхнього оскарження.
VI. Позиція Верховного Суду
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до правил статті 341 КАС України Верховний Суд надає оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів та вимог касаційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 був призначений із випробувальним строком 6 місяців на посаду першого заступника начальника Закарпатської митниці.
Спірні правовідносини склалися з приводу звільнення позивача через встановлення його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування (пункт 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»).
Фактичні обставини, які слугували підставою для цього рішення, описані у доповідній записці Департаменту по роботі з персоналом Держмитслужби від 10 червня 2022 року № 12/12-02/332; листі Держмитслужби від 14 червня 2022 року № 08-1/12-02/10/3290.
Згідно з частиною першою статті 569 Митного кодексу України (надалі також - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України (частина третя статті 569 МК України).
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VІІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно із статтею 4 Закону №889-VІІІ державна служба здійснюється з дотриманням принципів верховенства права; законності; професіоналізму; патріотизму; доброчесності; ефективності; забезпечення рівного доступу до державної служби; політичної неупередженості; прозорості; стабільності.
Частиною першою статті 35 Закону №889-VІІІ визначено, що в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку (частина перша).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VІІІ підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.
Отже, за положеннями Закону №889-VIII випробувальний термін може бути встановлено для особи незалежно від того, чи призначена особа за результатами конкурсу, чи за переведенням, чи в інший спосіб та не передбачає винятків для не встановлення випробування для будь-яких категорій осіб, як це передбачено законодавством про працю. Встановлювати випробувальний строк при призначенні на посаду за результатами конкурсу є правом відповідача.
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 8 листопада 2018 року у справі №818/1351/17.
У справі, яка розглядається, позивачу було встановлено шестимісячний випробувальний строк, до завершення якого він мав виконати конкретні завдання та зарекомендувати себе як кваліфікований працівник, а відповідач, у свою чергу, мав можливість пересвідчитися у його відповідності займаній посаді.
Підставою для припинення державної служби ОСОБА_1 було встановлення невідповідності його займаній посаді протягом строку випробування, яке полягало у встановленні факту незабезпечення позивачем виконання завдань № 2 та № 5, зокрема:
завдання № 2 «Виконання доручень, наданих керівником митниці, в тому числі спрямованих на виконання завдань, визначених статтею 544 Митного кодексу України, положенням про Закарпатську митницю та іншими розпорядчими актами Держмитслужби»;
завдання № 5 «Успішне проходження контрольних заходів в установленому порядку, передбаченому наказом Держмитслужби від 14 липня 2021 року № 530 «Про здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби», зокрема, підтвердження дотримання посадовою особою принципу доброчесності».
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, вважав обґрунтованим висновок Митниці про невиконання позивачем завдань, визначених на період випробування, а тому констатував відсутність підстав для скасування оскаржуваних наказів.
Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з помилковості й необґрунтованості указаного висновку Держмитслужби.
До цього висновку апеляційний суд дійшов на основі аналізу доповідних записок, листів, протоколів митної служби і, як зазначено у постанові від 18 жовтня 2023 року, через відсутність доказів, які б підтверджували невиконання позивачем завдань, установлених на час випробування.
Значення критеріїв обґрунтованості й документальної підтвердженості висновку роботодавця про невідповідність працівника займаній посаді, на які звернув увагу суд апеляційної інстанції, є слушними, але остаточні висновки, яких дійшов цей суд, не відповідають обсягу з`ясованим у цій справі обставинам.
Зокрема, у справі встановлено, що Держмитслужба дійшла негативного висновку стосовно відповідності позивача займаній посаді через невиконання позивачем пункту 21 Протоколу № 14-4 п від 18 лютого 2022 року наради керівного складу апарату Держмитслужби та територіальних органів, оскільки на переконання скаржника вказаний напрямок роботи згідно з Розподілом обов`язків між керівником та заступниками керівника Закарпатської митниці, затвердженим наказом цієї митниці від 11 березня 2022 року № 119, належить до компетенції першого заступника начальника Закарпатської митниці ОСОБА_1 Тоді як висновок суду апеляційної інстанції про помилковість цього висновку Митниці, як можна зрозуміти зі змісту оскаржуваної постанови, ґрунтується на резолюції в.о. керівника від 28 лютого 2022 року, за якою виконання пункту 21 Протоколу № 14-4 п від 18 лютого 2022 року було доручене іншим особам, а позивачу було доручено виконання лише пункту 3.8, і який, як констатував суд апеляційної інстанції, був виконаний останнім вчасно та без зауважень (у визначений термін - до 25 лютого 2022 року). 
Однак, зазначивши про неконкретизованість указаного висновку Держмитслужби, апеляційний суд не спростував окреслені скаржником доводи щодо розподілу обов`язків між позивачем та його керівником за наказом №119, не дослідив та не надав оцінки вказаному наказу, у зв`язку з чим неможливо достовірно встановити чи дійсно окреслені скаржником обов`язки належали до компетенції ОСОБА_1 . Судом апеляційної інстанції не вказано, на підставі яких саме доказів судом було встановлено виконання позивачем вчасно та без зауважень завдання, визначеного пунктом 3 8 Протоколу № 14-4 п від 18 лютого 2022 року, враховуючи те, що в листі Держмислужби від 11 квітня 2022 року міститься інформація, що позивач не подав звіт про результати виконаних завдань керівнику Закарпатської митниці.
Суд звертає увагу, що судом апеляційної не було досліджено і наказ Закарпатської митниці від 10 грудня 2021 року № 579 «Про тимчасовий розподіл обов`язків між керівництвом Закарпатської митниці», за яким, як наголошував відповідач, керівництво роботою управління адміністративно-господарської діяльності здійснював перший заступник начальника Закарпатської митниці ОСОБА_1 , що також потребує додаткового встановлення.
Стосовно твердження митниці про невиконання позивачем наказу Держмитслужби від 23 березня 2022 року № 26-в  щодо відрядження ОСОБА_1  до Івано-Франківської митниці строком на 30 діб з 25 березня 2022 року до 23 квітня 2022 року, то апеляційний суд дійшов висновку про відсутність такого порушення з боку позивача. 
Так, зазначивши про неможливість виконання зазначеного наказу із поважних причин, а саме у зв`язку із перебуванням позивача на лікарняному, апеляційний суд достеменно не пересвідчився у тому, чи дійсно позивач знаходився на лікарняному у період з 25 березня 2022 року до 4 квітня 2022 року. 
Надалі висновок про відсутність неналежного виконання указаного завдання апеляційний суд мотивував відсутністю тематичних перевірок та дисциплінарних проваджень щодо позивача. 
Проте зауваживши ці обставини, апеляційний суд не звернув увагу на сутність випробування, мета якого, у першу чергу, полягає у перевірці якостей і здатності працівника сумлінно й якісно виконувати свої службові обов`язки.
Верховний Суд уже зазначав, що випробувальний строк власне і надається для того, щоб особа проявила себе на новопризначеній посаді в усіх аспектах як кваліфікований і відповідальний працівник. Те, наскільки добре державний службовець справляється зі своїми обов`язками, оцінює насамперед суб`єкт призначення. Водночас для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення (пункт 42 постанови від 12 березня 2020 року у справі №809/1157/17, пункт 34 постанови від 28 січня 2021 року у справі №640/23002/19).
Оскільки саме до повноважень суб`єкта призначення належить визначення того, чи відповідає державний службовець займаній посаді, то будь-який факт помилки з його боку може відігравати істотне значення під час прийняття остаточного рішення на основі оцінки результатів випробування. У таких випадках суд надає оцінку обґрунтованості такого рішення, а не його доцільності.
Суд апеляційної інстанції цього не врахував і не з`ясував, чи мав місце сам факт порушення. Тож у цій частині його висновки є непереконливими й передчасними.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що рішення про звільнення з державної служби належить до дискреційних повноважень роботодавця й має відбуватися з дотриманням процедури та з обґрунтуванням висновку про невідповідність займаній посаді.
Втім, висновок суду апеляційної інстанції про безпідставність негативного висновку Держмитслужби стосовно позивача, відтак і про протиправність оскаржених наказів, є передчасними, адже ґрунтується на вибірково взятих і не повністю встановлених обставинах справи, які у своїй сукупності не дають достатніх, переконливих підстав погодитися з тим, що оскаржені накази є протиправними.
Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про недотримання судом апеляційної інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження доказів і визначення обставин, які необхідно встановити для вирішення спору, а так само під час оцінки аргументів сторін. 
Отже, суд апеляційної інстанції не з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України і призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення.
Оскільки вказані обставини і фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, то з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.
Зважаючи на те, що правильне вирішення справи вимагає дослідження доказів і з`ясування обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для нового розгляду у справі.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Враховуючи наведене, Верховний Суд не в змозі оцінити в повній мірі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та надати відповідний правовий висновок щодо застосування норм права, які касатор ставить перед Судом у касаційній скарзі. Тому, касаційну скаргу належить задовольнити частково, а оскаржувану постанову слід скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Під час нового розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати висновки, зроблені у цій постанові, та на основі закріплених у КАС України принципів, забезпечити вивчення всіх обставин цієї справи, необхідних для прийняття законного й обґрунтованого судового рішення.
З огляду на результат розгляду касаційних скарг судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Закарпатської митниці задовольнити частково.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року скасувати.
Справу направити на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.
Повний текст постанови складено 28 червня 2024 року.
…………………………….
…………………………….
…………………………….
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду