Справа № 455/1405/23                                Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П. 
Провадження № 22-ц/811/566/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       24 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
секретаря Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Василя Осиповича на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 січня 2024 року в складі судді Пошивака Ю.П. в справі за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" про визнання незаконним та скасування наказу,-
встановив:
У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання незаконним та скасування наказу.
Вимоги обґрунтовує тим, що працює з 02.07.2008 на посаді лісничого Стрільбицького лісництва у Старосамбірському дочірньому лісогосподарському підприємстві обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс».
Наказом в.о. директора Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» Домініка П.П. за № 75-К від 13.08.2019 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 у справі № 455/1172/19 його позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконним та скасовано накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс».
Постановою Львівського апеляційного суду від 24.05.2022 по справі №455/1172/19, апеляційну скаргу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Наказом відповідача від 07.09.2021 за № 68-К «Про поновлення на роботу ОСОБА_1 », його поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019, що підтверджується копією наказу.
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі №455/995/22 (яке набрало законної сили), його позовні вимоги задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського ДЛГП ОКСЛП «Галсільліс» за №32-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Стрільбицького лісництва Клепака В.В.» від 22.07.2022.
Рішенням суду встановлено, що позивачу фактично не було забезпечено доступ до роботи і виконання його обов`язків, оскільки непроведення належної ревізії та непередання позивачу лісництва, окрім порушення вимог Інструкції, має наслідком неможливість виконання позивачем своїх обов`язків через необізнаність з поточним станом лісництва, кількістю та якістю лісових насаджень, обставинами незаконного вирубування та пошкодження дерев, станом натурного оформлення території лісового фонду, а також через нездійснення клеймування пнів незаконно вирубаних дерев та підсумку про обсяги незаконного вирубування дерев, а також непроведенням інших дій, які реалізуються в ході ревізії.
09.06.2023 відповідач надав письмову відповідь за № 181 на його звернення, яким повідомив про те, що у зв`язку з виробничою необхідністю Стрільбицьке лісництво розділене на два окремі лісництва: «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво», згідно наказу № 61 від 01.11.2019.
Тобто, із змістом вказаного наказу він ознайомився 09.06.2023.
Окрім того, наказ №61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» де згідно ч. 2 Стрільбицьке лісництво розділено на два окремі лісництва, видано через 3 місяці після його звільнення із посади лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс».
Ознайомившись із повним текстом наказу № 61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства», вважає, що ч. 2 такого є незаконним та підлягає скасуванню, із змісту вступної частини наказу, такий виданий для забезпечення виконання рішення Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди».
Разом з тим, у рішенні Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди», взагалі не згадується жодного слова про Стрільбицьке лісництво, а лише говориться про заборону проведення всіх видів рубок лісу на території Старосамбірського та Дністрянського лісництв площею 8997 га у межах, яких було запроектовано створення національного природного парку «Королівські Бескиди».
Тобто територія Стрільбицького лісництва не входила у межі території запроектованого створення національного природного парку «Королівські Бескиди» станом на 01.11.2019, відтак, рішення Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди», не могло бути підставою для видачі наказу про розподіл Стрільбицького лісництва на два окремі: «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво».
Разом з тим, як вбачається із змісту Наказу, жодного повідомлення працівників Старосамбірського ДЛГП ОКС ЛГП «Галсільліс» не пізніше ніж за два місяці про розподіл Стрільбицького лісництва на два окремі: «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво» здійснено не було, а про зміст такого наказу усіх працівників повідомлено у день його видання, тобто 01.11.2019.
Відповідно до п. 1.11. Статуту Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (нова редакція) від 2018 року (далі - Статут), вбачається те, що підприємство має право створювати за погодженням із обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради відокремлені структурні підрозділи (філії, відділення). Діяльність відокремлених структурних підрозділів Підприємства регулюється чинним законодавством України, цим Статутом та положенням про відокремлені структурні підрозділи, затвердженим обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради.
Згідно із п. 5.8. Статуту, директор самостійно вирішує всі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Засновників.
Так, як вбачається із п. 1.3. Статуту, співзасновниками Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» є Обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Галсільліс» та Старосамбірська районна рада.
В свою чергу, згідно із відповіді архівного відділу Самбірської РДА від 02.05.2023 за № 412, в архівному відділі відсутні: рішення (розпорядження, погодження, тощо) Старосамбірської районної ради період з 01.03.2019 по 01.11.2019 щодо надання згоди, погодження на створення нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво»; розпорядження, наказ голови Старосамбірської районної ради, щодо погодження нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво».
Також із змісту п. 4.8. Статуту слідує, що затвердження штатного розкладу - чисельності працівників і внутрішньої структури Підприємства (найменування посад, кількість одиниць відповідних посад) та розміру заробітної плати працівників підприємства здійснюється обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс».
Обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Галсільліс» не затверджувало (не погоджувало) Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» зміни до внутрішньої структури із створенням нового структурного підрозділу, а саме Бачинського лісництва, в тому числі із затвердженням відповідної кількості нових посад.
Більше того, такий структурний підрозділ як Бачинське лісництво відсутній також і на офіційному сайті Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» (28.06.2023) за електронною адресою.
Відтак, наказ № 61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» видано відповідачем із порушенням вимог п. 4.8. Статуту, а саме без затвердження внутрішньої структури Підприємства Обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс».
Просив поновити йому строк на звернення до суду з позовом до про визнання незаконним та скасування ч. 2 наказу за № 61 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» від 01.11.2019 Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс».
Оскаржуваним рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 січня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання незаконним та скасування наказу – відмовлено.
Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Медвідь В.О., вважає таке незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню.
Звертає увагу на те, що до незаконного звільнення ОСОБА_1 до складу його функціональних обов`язків входила робота в Стрільбицькому лісництві, яке складалося із 1-9 обходів площею 3454 га і саме до виконання таких обов`язків, із вказаною кількістю обходів та площею лісництва, останній мав бути поновленим на роботі та допущений до виконання покладених на нього обов`язків, що підтверджується рішенням у справі № 455/1172/19.
Наказом відповідача від 07.09.2021 № 68-К ОСОБА_1 поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019.
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі №455/995/22, позовні вимоги задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського ДЛГП ОКСЛП «Галсільліс» № 32-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Стрільбицького лісництва Клепака В.В.» від 22.07.2022.
Покликається на обставини та факти, які були встановлені таким рішенням, зокрема стосовно того, що позивачу не було забезпечено доступ до роботи та виконання його обов`язків.
Звертає увагу, що територія Стрільбицького лісництва не входила у межі території запроектованого створення національного природного парку «Королівські Бескиди» станом на 01.11.2019, відтак рішення Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди», не могло бути підставою для видачі наказу про розподіл Стрільбицького лісництва на два окремі «Стрільбицьке» та «Бачинське».
Цитуючи положення Статуту Старосамбірського дочірньго лісогосподарського підприємства обласного комуналнього спеціалізованого лісогосподарського підприємтсва «Галсільліс» та ГК України, зазначає, що наказ № 61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» видано відповідачем із порушенням вимог статуту, зокрема, без отримання погодження співзасновників на розподіл структурного підрозділу Стрільбицького лісництва на два окремі та затвердження внутрішньої структури підприємства.
Обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Галсільліс» не затверджувало Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» зміни до внутрішньої структури із створенням нового структурного підрозділу, а саме Бачинського лісництва, у тому числі із затвердженням відповідної кількості нових посад.
Покликаючись на судову практику зазначає, що судовим рішення у справі № 455/995/22 встановлено те, що ОСОБА_1 фактично не був допущений до роботи та виконання обов`язків, тобто на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з відповідним об`ємом обов`язків, які останній виконував станом на 13.08.2019, до розподілу лісництва на два окремі структурні підрозділи.
Окремо звертає увагу на те, що після відкриття провадження у цій справі, відповідач своїм зверненням від 05.09.2023 № 273 на адресу Самбірської районної ради Львівської області про погодження провести зміну внутрішньої структури підприємства, фактично повністю визнав заявлені вимоги, що підтверджується відповіддю Самбірської районної ради Львівської області від 04.10.2023 № 03/26-200/3.
Також зазначає, що аналізуючи рішення у справі № 455/995/22 від 13.10.2022 вбачається, що у звязку із не залученням головного бухгалтера до проведення позапланової ревізії щодо передачі Стрільбицького лісництва, суд знецінив сам зміст проведеної ревізії, а також прийшов висновку про те, що це порушує права лісничого, оскільки останній потрапляє у стан правової невизначеності щодо обсягу посадових обовязків.
Крім цього, відповідач не ознайомив позивача із наказом № 61 від 01.11.2019.
У цьому контексті покликається на добросовісність при реалізації прав та повноважень.
Вважає, що відповідач вчиняє умисні дії для того, щоб не допустити позивача до виконання обовязків у тому обсязі, які були у нього до його незаконного звільнення, однак суд на це увагу не звернув.
Просить скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повномі обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.
21.03.2024 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» на апеляційну скаргу, у якому покликаючись на спірні правовідносини просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін. 
В судовому засіданні 13 серпня 2024 року позивач  ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надали пояснення, аналогічні доводам скарги.
В судове засідання 24 вересня 2024 року учасники справи не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, закінчити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися. 
За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу 24 вересня 2024 року технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив з того, що власник на свій розсуд має право формувати штат і структуру підприємства, установи або організації, змінити чисельність працівників певного фаху і кваліфікації та чисельність одних посад зменшити, здійснити звільнення працівників, що не забороняє одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, змінити чисельність інших посад.
Враховуючи зазначене, суд не має права вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва, а також наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу).
Таким чином, власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, ці питання стосується суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.
Так, Старосамбірське ДЛГП обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» - це окрема юридична особа, який має свій код ЄДРПОУ - 30742131.
Згідно із п.2 оскаржуваного Наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про зміну внутрішньої структури підприємства» № 61 від 01.11.2023 з 01.11.2019 було розділено Стрільбицьке лісництво на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво».
Суд дійшов висновку, що оскаржуваним пунктом наказу не спричинено суттєвого негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.
Покликання сторони позивача на те, що у випадку задоволення позову та скасування оскаржуваного пункту наказу буде створена комісія, суд не взяв до уваги, оскільки відповідач самостійно скасував оскаржуваний пункт наказу, тобто створення чи не створення комісії не залежить від ухваленого кінцевого рішення по справі.
Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.
Суд звернув увагу, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується, а відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.
Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для особи, яка звертається за захистом цього інтересу. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу, недостатньо лише суб`єктивного твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.
Покликання на не «виконання попередніх обов`язків» як на підставу скасування оскаржуваного пункту наказу, суд оцінив крізь призму приписів ст. 139 КЗпП Україниґ, яка вказує, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.
При цьому, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, які ж саме обов`язки не міг виконувати ОСОБА_1 через винесення оскаржуваного пункту наказу, адже неодноразові покликання про те, що позивачу фактично не передано Стрільбицьке лісництво, не складено акти прийому-передачі не можуть оцінюватися судом, оскільки виходять за межі позовних вимог.
Разом з тим, з оскаржуваного пункту наказу не вбачається пряме порушення прав позивача, оскільки, даний наказ не стосується безпосереднього позивача, а є лише, як було встановлено судом, реалізацією виключного права роботодавця на управління діяльністю підприємством, яке ним було реалізовано на власний розсуд.
Врахувавши судову практику, а також рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 суд зазначив, що вимоги позивача про поновлення його порушених прав шляхом скасування оскарженого пункту наказу не направлені на захист його прав, оскільки такі відновлено діями відповідача по скасуванню прийнятого наказу, а інших належних та допустимих доказів про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права стороною позивача не надано.
Щодо покликання на те, що у випадку визнання оскаржуваного пункту наказу незаконним, встановлені судом обставини матимуть значення для розгляду іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», яка перебуває в провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області, суд зазначив, що залежність висновків суду від можливого доказового чи преюдиціального значення рішення суду для позивача, не свідчить про наявність обставин, які стали передумовою звернення позивача до суду, тобто існували на момент подачі позову.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
При цьому, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справи у зв`язку із пропущенням строків.
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів враховує таке.
Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).
Крім цього, положення ЦК України застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 9).
Згідно із частиною 2 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до ст.ст. 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. 
Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Згідно зі статтею 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.
Судом встановлено, що наказом №55-к від 02.07.2008 позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду виконуючого обов`язки лісничого Стрільбицького лісництва, а наказом №1-д від 15.01.2009 позивача було призначено на посаду лісничого Стрільбицького лісництва.
З вказаної посади, відповідно до наказу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» № 75-к від 13.08.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 » який виданий на підставі наказів №30 від 22.05.2019 та № 34 від 02.07.2019 лісничого Стрільбицького лісництва звільнено з роботи за грубе порушення трудової дисципліни відповідно до п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (т. 1 а.с. 6).
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено частково. 
Визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» за №30 від 22.05.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Стрільбицького лісництва ОСОБА_1 ». 
Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №34 від 02.07.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани лісничого Стрільбицького лісництва ОСОБА_1 ».
Визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №75-К від 13.08.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 ». 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс». Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 158541 (сто п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 00 копійок. 
Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», в користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 копійок. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. 
Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі (т. 1 а.с.8-15).
Постановою Львівського апеляційного суду від 24.05.2022 рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 залишено без змін (т. 1 а.с. 17-20).
Наказом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » № 68-К від 07.09.2021 поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019 (т. 1 а.с. 16).
Оскаржуваним Наказом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про зміну внутрішньої структури підприємства» №61 від 01.11.2019 вирішено:
1. з 01.11.2019 об`єднано Дністрянське та Старосамбірське лісництво з присвоєнням нової назви «Старосамбірсько-Дністрянське лісництво». В складі новоствореного об`єднаного Старосамбірсько-Дністрянського лісництва створено дільницю №1 «Старосамбірська» до якої включено лісові обходи №1-8 минулого Старосамбірського лісництва». В складі новоствореного об`єднаного Старосамбірсько-Дністянського лісництва створено дільницю №2 «Дністрянська» до якої включено лісові обходи №1-9 минулого Дністрянського лісництва»;
2. з 01.11.2019 розділено Стрільбицьке лісництво на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво». В складі Стрільбицького лісництва залишено лісові обходи №1-4. Передано квартал №15 обходу №5 до складу лісового обходу №4 Стрільбицького лісництва. До складу Бачинського лісництва передано лісові обходи №5-9 Стрільбицького лісництва. Створено комісію для об`єднання Старосамбірського та Дністрянського лісництв, відокремлення та передачу лісових обходів від складу Стрільбицького лісництва до новоутвореного Бачинського, а саме: голова комісії ОСОБА_3 – інженер лісового господарства, члени комісії: ОСОБА_4 – інженер по застосуванню електронного обліку деревини, ОСОБА_5 – юристконсульт, ОСОБА_6 – спеціаліст І категорії. Приймання-передачу лісових обходів від Стрільбицького лісництва до Бачинського провести в період з 1 по 22 листопада 2019 року. Акти приймання-передачі подати на затвердження до 25.11.2019 року. Лісничих та помічників лісничих всіх структурних підрозділів ознайомити з наказом під розписку (т. 1 а.с.33-34).
01.10.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до директора Старосамбірського ДЛГП «Гальсільліс» ОСОБА_7 із письмовою заявою, в якій просив надати йому усі копії документів, які мають відношення до розподілу Стрільбицького лісництва на Бачинське і Стрільбицьке лісництво, копії титульних сторінок технічної документації, таксаційний опис, пояснюючу записку, план лісонасаджень Бачинського і Стрільбицького лісництва (т. 1 а.с.21).
04.10.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до в.о. генерального директора Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Підгорецького І.М., в якому зазначив, що 04.10.2021 директором Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_7 було видано наказ №72-К «Про переведення ОСОБА_1 , а саме переведення його з посади лісничого Стрільбицького лісництва на посаду виконуючого обов`язки інженера лісового господарства з оплатою праці згідно штатного розпису та ознайомившись з ним вважає такий примусом до виконання роботи, а також невиконанням рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 у справі №455/1172/19 (т. 1 а.с.82-84).
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.10.2022 визнано незаконним та скасовано наказ директора Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №32-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Стрільбицького лісництва ОСОБА_1 » від 22.07.2022 (т. 1 а.с. 25-26).
23.05.2023 та 30.05.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до директора Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_7 із заявою, в якій повторно просив надати йому відповідь разом із підтверджуючими документами про те, чи розділено Стрільбицьке лісництво Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» на два окремі структурні підроздіди (філії, відділення) як Стрільбицьке та Бачинське лісництво та на підставі яких докуметів (т. 1 а.с. 28).
09.06.2023 директор Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_7 надав лісничому Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_1 відповідь на його заяву, в якій повідомив, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 по справі №455/1172/19 виконано в повному обсязі, наказом №68-К від 07.09.2021 поновлено на роботі на посаді лісничого Стрільбицького лісництва, компенсації за вимушені прогули виплачені. Наказом №60 від 01.11.2021 була створена комісія по прийомо-передачі Стрільбицького лісництва і яка почала працювати. На підставі рапортів наказом №64 від 10.11.2021 робота комісії була продовжена. У встановлені терміни по наказах комісія лісфонд Стрільбицького лісництва в повному обсязі не обстежила на предмет виявлення самовільних рубок. По закінченні встановленого терміну, по наказу, комісія склала акт прийомо-передачі обревізованої частини лісфонду Стрільбицького лісництва, який як зазначено у повідомленні ОСОБА_1 відмовився підписувати. Даний акт мав бути проміжним до загального Акту по лісництву. В зв`язку з непідписанням акту на обревізовану частину лісфонду лісництва робота комісії не продовжувалась. В зв`язку з виробничою необхідністю Стрільбицьке лісництво було розділене на два окремі лісництва: Стрільбицьке та Бачинське, згідно наказу №61 від 01.11.2019. Робота комісії по прийому-передачі Стрільбицького лісництва буде відновлена коли ОКС ЛГП «Галсільліс» скерує своїх працівників для прийняття участі в роботі комісії по прийому-передачі Стрільбицького лісництва (т. 1 а.с. 32).
З роздруківки з офіційного сайту Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» від 28.06.2023, а також з офіційного сайту Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» від 28.06.2023 слідує, що в організаціно-господарському плані Старосамбірське ДЛГП «Галсільліс» поділено на шість лісництв (дільниць): І- Старосамбірське лісництво – 4291 га, 18,55 %; ІІ- Стрілківське лісництво – 4064 га, 17,56 %; ІІІ – Стрільбицьке лісництво – 3683 га, 15,91 %, ІV - Добромильське лісництво – 3077 га, 13,32 %, V – Дністрянське лісництво – 4489 га, 19,41 %, VІ – Хирівське лісництво – 3530 га , 15,25 % (т. 1 а.с.29-31).
В свою чергу, згідно листа Архівного відділу Старосамбірської РДА №412 від 02.05.2023 відсутні рішення (розпорядження, погодження, тощо) Старосамбірської районної ради періоду з 01.03.2019 року по 01.11.2019 щодо надання згоди, погодження на створення нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво», а також розпорядження, наказ голови Старосамбірської районної ради, щодо погодження нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво» (т. 1 а.с. 46).
Наказом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про скасування п. 2 наказу №61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» №43 від 27.11.2023 скасовано пункт 2 наказу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» з 29.11.2023. Інженеру по кадрах та головному бухгалтеру розробити та подати на затвердження в ОКС ЛГП «Галсільліс» новий штатних розпис з урахуванням змін з 29.11.2023 (т. 1 а.с. 250).
Зазначені обставини беззаперечно підтверджуються, матеріалами справи, тому в силу вимог ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Звертаючись з позовними вимогами сторона позивача свої доводи фактично зводить до того, що п. 2 наказу № 61 від 01.11.2019 «Про зміну внутрішньої структури підприємства», є незаконним, тому просить такий скасувати у судовому порядку.
Надаючи правову оцінку вимогам позивача суд першої інстанції досліджував Статут відповідача.
Так, Старосамбірське ДЛГП обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» - це окрема юридична особа, який має свій код ЄДРПОУ - 30742131.
Згідно п.п. 6.1, 6.2 Розділу 6 Статуту Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (нова редакція), припинення діяльності підприємства (ліквідація та реорганізація – злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням співзасновників. При реорганізації та ліквідації підприємства працівникам, які звільняються гарантується додержання їх прав та інтересів відповідно до трудового законодавства (т. 1 а.с.37-45).
Відповідно до п.1.11. Розділу І вищевказаного Статуту – підприємство має право створювати за погодженням із обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради відокремлені структурні підрозділи (філії, відділення). Діяльність відокремлених структурних підрозділів Підприємства регулюється чинним законодавством України, цим Статутом та положенням про відокремлені структурні підрозділи, затвердженим обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради.
Відповідно до пункту 1.2. Статуту Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», підприємство створене Обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» згідно до наказу №1 від 15.09.2000 на засадах поєднання інтересів територіальних громад району та статутних завдань обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» відповідно до чинного законодавства України і нормативних документів та Статуту обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс».
Пунктом 1.4. Статуту, підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, печатки зі своєю назвою, штампи, власну емблему, власний знак для товарів і послуг, торгову марку, інші необхідні реквізити. Права й обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації.
Відповідно до п. 4.12 Статуту, трудові відносини з найманими працівниками та службовцями Підприємства встановлюються чинним трудовим законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку та трудовим договором.
Пунктом 4.15.4. передбачено право підприємства створювати філіали, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не мають статусу юридичної особи та діють на підставі Положення про них.
Відповідно до п. 5.7. Статуту, підприємство за погодженням з обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» визначає структуру управління і штати.
Згідно п.5.8. Статуту директор самостійно вирішує всі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції засновників.
Відповідно до укладеного контракту між ОКС ЛГП «Галсільліс» та директором Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», останній має право у межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства.
Директор зобов`язаний вжити заходів до створення в кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативно- правових актів, а також забезпечити додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці.
Відповідно до пункту 1.4., керівник діє на засадах єдиноначальності.
Пунктом 2.1. контракту передбачено, що Керівник формує штат підприємства, здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо- господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством. Статутом підприємства та цим контрактом.
Колегія суддів розділяє висновок суду про те, що власник на свій розсуд має право формувати штат і структуру підприємства, установи або організації, змінити чисельність працівників певного фаху і кваліфікації та чисельність одних посад зменшити, здійснити звільнення працівників, що не забороняє одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, змінити чисельність інших посад.
Таким чином, власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, ці питання стосується суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання і не можуть бути предметом доказування у судових спорах.
Як вже зазначалося, згідно із оскаржуваним п.2 Наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про зміну внутрішньої структури підприємства» №61 від 01.11.2019 з 01.11.2019 Стрільбицьке лісництво розділено на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво» (т. 1 а.с.33-34).
При цьому, колегія суддів виходить з того, що право підприємства визначати свою внутрішню структуру є виключним і дискреційним.
Як зазначає сторона позивача, поновивши ОСОБА_1 , відповідач не в повній мірі виконав рішення суду, оскільки поновив його не до виконання попередніх обов`язків, тобто не на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з тим об`ємом (обсягом) обов`язків, які останній виконував станом на 13.08.2019.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (статі 2, 36, 40, 41 КЗпП України).
Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.
Колегія суддів погоджується з тим, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, які ж саме обов`язки не міг виконувати ОСОБА_1 через винесення оскаржуваного пункту наказу.
Більше того, з оскаржуваного пункту наказу дійсно не вбачається пряме порушення прав позивача, оскільки, такий наказ є реалізацією виключного права роботодавця на управління діяльністю підприємством, яке ним було реалізовано на власний розсуд та не стосується безпосереднього позивача.
Не може залишитися поза увагою суду і те, що вимоги позивача про поновлення його порушених прав шляхом скасування оскарженого пункту наказу не направлені на захист його прав, оскільки такі відновлено діями самого відповідача по скасуванню прийнятого наказу.
При цьому, інших належних та допустимих доказів про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права стороною позивача не надано.
Колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, застосував матеріальний закон та дотримався процедури розгляду, передбаченої ЦПК України, тому підстави для скасування рішення суду відсутні. 
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,  суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Василя Осиповича – залишити без задоволення.
Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 січня 2024 року– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2024 року.

Головуючий:                                                                 А.В. Ніткевич

Судді:                                                                         С.М. Бойко

С.М. Копняк