УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2024 року
м. Київ
Справа № 229/1597/19
Провадження № 51 - 2393 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5  на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2024 року
про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Дружківського міського суду Донецької області від 01 лютого 2024 року щодо  ОСОБА_6 
та ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна та ОСОБА_4 засуджено
за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років
з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2024 року залишено
без задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , та клопотання захисника ОСОБА_5 ,
який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про поновлення строку
на апеляційне оскарження вироку Дружківського міського суду Донецької області від 01 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду
в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427
КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення
її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України захисник у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 цього Кодексу.
Крім того,усупереч приписам ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги
не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає
8 примірників копії касаційної скарги разом з копією судового рішення,
що оскаржується).
Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі
у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5  без руху.
Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк
для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3