Номер провадження: 22-ц/813/5955/24 
Справа № 522/5140/24-Е
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                        ПОСТАНОВА
Іменем України
08.08.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського
апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2024 року,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості 
в с т а н о в и в:
У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в обґрунтування якого зазначило, що позивач постачав електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
У зв`язку з неповною сплатою ОСОБА_1 вартості спожитої електричної енергії за зазначеним особовим рахунком вникла заборгованість у розмірі 15493,40 грн. 
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 15493,40 грн.
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості, зобов`язання підвищення потужності засобу виміру та внести зміни до договору, в обґрунтування якого послався на те, що між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» укладено договір № 02001/10573098 від 22.11.2018 року про розподіл та постачання електричної енергії за регульованим тарифом побутовому споживачу. 
02.12.2020 року електропостачальником в особі АТ «Одесаобленерго» позапланово встановлено новий засіб обліку, який в процесі експлуатації почав вибивати світло. 
13.01.2022 року звертався із претензією в якій просив підвищити потужність засобу виміру до 5 кВт.
ОСОБА_1  просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» провести перерахунок заборгованості вказаної у розрахунку доданому до первісного позову і привести його у відповідність із розрахунком ОСОБА_1 від 25.05.2024, що додається до зустрічного позову; зобов`язати підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до договору від 22.11.2018 року у п. 1
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 28.05.2024 року прийняв зустрічну позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в частині вимоги про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» провести перерахунок заборгованості, вказаної у розрахунку доданому до первісного позову і привести його у відповідність із розрахунком ОСОБА_1 від 25.05.2024, що додається до зустрічного позову.
У прийняті до розгляду вимог зустрічного позову щодо зобов`язання підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до Договору від 22.11.2018 року у п. 1 – відмовив.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2024 року в частині відмови у прийнятті зустрічного позову щодо вимог про зобов`язання підвищити потужність засобу виміру та внесення змін до договору від 22.11.2018 року та в цій частині повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Вважає, що як первісний, так і зустрічний позов стосуються правовідносин щодо оплати за електроенергію за період січень 2022 року по серпень 2023 року, оскільки в цей період Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» здійснено заміну лічильника на несправний, який вибиває світло і потребує збільшення потужності.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.06.2024 року роз`яснювалося Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Копія ухвали про відкриття провадження та апеляційна скарга з додатками надсилалась Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до особистого кабінету Електронного суду та отримана 21.06.2024, що підтверджується довідкою.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» просить, відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що до компетенції АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, відноситься збільшення електричної потужності, а тому ТОВ «ООЕК», як постачальник електричної енергії, виконати зазначену вимогу не може, крім того, збільшення потужності жодним чином не вплине на розмір вже виниклої заборгованості за спожиту електроенергію ОСОБА_1 перед ТОВ «ООЕК».
Вимоги зустрічного позову щодо внесення змін до договору, укладеного між АТ «Одесаобленерго» та ОСОБА_1 , який припинив свою дію та в якому ТОВ «ООЕК» не є стороною і не є правонаступником АТ «Одесаобленерго» є необґрунтованими, оскільки не мають жодного відношення до первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Одеським апеляційним судом копія ухвали про відкриття провадження доставлена представнику ОСОБА_1 – адвокату Бійц М.Е, до особистого кабінету Електронного суду 21.06.2024 року, що підтверджується довідкою.
В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» доводи апеляційної скарги не визнав.
ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Бійц М.Е, в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Із тексту апеляційної скарги вбачається, що ухвала суду оскаржується лише в частині відмови у прийнятті зустрічного позову щодо вимог про зобов`язання підвищити потужність засобу виміру та внесення змін до договору від 22.11.2018 року, в іншій частині нікім із учасників процесу не оскаржується, тому не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку” № 12 від 24 жовтня 2008 року. 
Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову в частині вимог про зобов`язання підвищити потужність засобу виміру та внесення змін до договору від 22.11.2018 року суд першої інстанції виходив з того, що вказані вимоги не є взаємопов`язаними з первісним позовом.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно частини 1статті 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явитизустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Частиною першою та другою статті 194 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 194 ЦПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).
Конструкція ч. 2 ст. 193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.
Вказаний висновок, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 року у справі № 200/22329/14-ц, Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 року у справі № 459/1490/21.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що предметом позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 15493,40 грн. 
ОСОБА_1 звертаючись до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» просить, зокрема зобов`язати підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до договору від 22.11.2018 року п. 1 викласти в наступній редакції: за цим договором електропостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати електричну енергію на об`єкт споживача - квартира, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу № 540 від 07.06.2013 року, у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 5кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію за тарифами, встановленими п. 15 цього договору, в строки передбачені цим договором.
Отже, предметом зустрічної позовної заяви є вимоги, зокрема про зобов`язання підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до договору від 22.11.2018 року у п. 1.
До зустрічної позовної заяви Чистяковим доданий договір про користування електричною енергією, укладений 22.11.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго». 
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» посилається на те, що ТОВ «ООЕК» не є стороною договору і не є правонаступником АТ «Одесаобленерго».
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Наведене свідчить, що вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та вимоги за зустрічним позовом про зобов`язання підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до договору від 22.11.2018 року у п. 1 не є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд не є доцільним, оскільки задоволення зустрічного позову не виключає повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом не можуть вплинути за виниклу у період з грудня 2021 року по серпень 2023 року заборгованість за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія».
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, тому відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів не вбачає  підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 12 серпня 2024 року.

Головуючий                                                                        В.А. Коновалова

Судді                                                                                 М.В. Назарова

                                                                                               Ю.П. Лозко