УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №284/852/23 Головуючий у 1-й інст. Діброва О. В. 
Номер провадження №33/4805/906/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі захисника – адвоката Ющенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Народицького районного суду Житомирської області від 09 травня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Народицького районного суду Житомирської області від 09 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, без позбавленням права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 30 липня 2023 року о 21 годині 56 хвилин по вулиці Ватутіна в с. Залісся Коростенського району Житомирської області,  ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння керував трактором марки «JINMA», моделі «244», реєстраційний номер  НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт посилається, зокрема, на те, що від керування транспортним засобом його фактично не відсторонили, на штрафмайданчик транспортний засіб не вилучали. Також, уповноваженими особами проігноровано вимоги глави 19 КУпАП та у спілкуванні з ним обмежилися лише констатуванням факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 30.07.2023, у відповідності до якого, 30.07.2023 о 21 годині 56 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Ватутіна в с. Залісся Коростенського району Житомирської області, керував трактором марки «JINMA», моделі «244», реєстраційний номер  НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Alcotest Drager 6820, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3); роздруківкою Alkotest-6820 від 30.07.2023 року з результатом 0,33 ‰ (проміле) (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підстава: виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Результати огляду 0,33 ‰, з якими ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 10); постановою про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №465333 від 30.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 11); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 4, 5); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікату перевірки (а.с. 7); відеозаписом обставин події (а.с. 14). 
Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень. В поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях на окремому аркуші зазначив «вживав пиво, після чого керував трактором».
Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.
Також судом першої інстанції допитано свідків.
Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 30 липня 2023 року близько 21 години 50 хвилин на вулиці Ватутіна в с.Залісся у тракторі марки «JINMA» моделі «244», яким керував ОСОБА_1 , він їхав в якості пасажира та ліхтариком підсвічував дорогу, оскільки не працювали прилади освітлення. Коли через відсутність освітлення їх зупинили поліцейські, то ОСОБА_1 запропонували на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки, на думку поліцейського, ОСОБА_1 мав зовнішні ознаки п`яної людини. Крім цього, свідок зазначив, що ОСОБА_1 після 19 години цього дня вживав разом із ним безалкогольне пиво і міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні, що відбулось 27 листопада 2023 року поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що 30 липня 2023 року близько 21 год. 50 хв., під час несення служби у черговій групі, до складу якої також входив лейтенант поліції ОСОБА_4 , на вулиці Ватутіна в с. Залісся Коростенського району Житомирської області ними був зупинений трактор марки «JINMA», моделі «244», яким керував ОСОБА_1 . Причиною зупинки була несправність приладів освітлення трактора, однак, під час спілкування з водієм було з`ясовано, що у останнього є ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що той погодився. За наслідками використання газоаналізатора було з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Після того, як поліцейський ОСОБА_4 роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ним було складено протокол за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а поліцейським ОСОБА_4 було винесено постанову за частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заявляв.
Допитаний в судовому засіданні, що відбулось 13 березня 2024 року, поліцейський ОСОБА_4 надав свідчення, аналогічні свідченням поліцейського ОСОБА_3 .
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. На наявному в матеріалах справи відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля та із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху, за що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 11). 
Крім того, працівником поліції встановлено, що водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На місці зупинки транспортного засобу водієві запропоновано пройти огляд на що останній погодився. Спочатку ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольних напоїв, але після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу зізнався «пив пиво».
Доводи скарги відносно того, що ОСОБА_1 не направлено до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, який виявив у нього алкоголь у кількості 0,33 ‰ та погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, пов`язаних з проведенням процедури огляду на стан сп`яніння, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення його до закладу охорони здоров`я. 
Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.
Відеозаписом також спростовуються доводи апелянта, що ОСОБА_1 не роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Аналогічні вимоги закріплені у розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395. 
Протокол серії ДПР18 № 452951 від 30.07.2023 містить відмітку, зокрема, особистий підпис про ознайомлення ОСОБА_1 із правами, передбаченими ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 власноруч поставив підпис в розписці про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтями 268 КУпАП (а.с. 4).
Також, згідно з статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. 
Так, працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, доданими до нього документами, а ОСОБА_1 поставив підпис, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав.
Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього. Як вбачається із відеозаписів обставин події, працівники поліції складали протокол з дотримання вимог глави 19 КУпАП та у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а останній ознайомлений із його змістом.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 та є належним та допустимим доказом.
Також ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом та попереджений про необхідність виклику тверезого водія. Суд зауважує, що не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє його від відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП. Закон не передбачає обов`язкового затримання та вилучення транспортного засобу в даному випадку.
Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В той же час, правильно призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суддя місцевого суду не звернув уваги на те, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безумовне позбавлення порушника права керування транспортними засобами. Проте, суд апеляційної інстанції не може погіршувати становище ОСОБА_1 , а тому позбавлений можливості застосувати відповідне стягнення.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Народицького районного суду Житомирської області від 09 травня 2024 року - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Н.Й. Григорусь