ОКРЕМА ДУМКА
 
18 липня 2024 року                                                                              
м. Київ                                                         
справа № 709/845/14-к
провадження № 51-2514км24
 
Судді Верховного Суду у Касаційному кримінальному суді ОСОБА_1 у провадженні   за  касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України), на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
18 липня 2024 року колегія суддів Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу захисника  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу  Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю обвинуваченого, більшістю голосівпостановила ухвалу про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 . 
Мотивуючи ухвалене рішення, суд зазначив, що у захисника відсутні повноваження на оскарження судових рішень, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про факт укладення  близькими родичами померлого договору про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2 щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку, а долучений до касаційної скарги ордер на надання правової допомоги № 1075155 від 24 січня 2024 року не є належним документом, який підтверджує повноваження захисника ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_3 у суді касаційної інстанції.
Відповідно касаційне провадження за   касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах померлого ОСОБА_3 , на думку більшості суддів було відкрито безпідставно, а тому воно підлягає закриттю. 
При ухваленні цього рішення я голосувала проти та викладаю окрему думку з огляду на таке.
Згідно з п. п. 1, 2 ч.1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
-   свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
В  цьому провадженні захисник ОСОБА_2 здійснював захист ОСОБА_5 на підставі доручення  для надання вторинної правової допомоги №023-0000028 від 11 січня 2016 року, видане  на підставі ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2015 року.
Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» дія такого доручення припиняється виключно у випадках, визначених статтею 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», зокрема, коли обставини чи підстави, за наявності яких особа була віднесена до категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, припинили своє існування. Інших підстав для припинення дії  доручення законом не передбачено.
Тому як учасник кримінального провадження, а саме як захисник померлого обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_2 мав повноваження на оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, та касаційне оскарження рішення апеляційного суду, не погоджуючись із закриттям кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки вважав, що провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Таким чином вважаю помилковим висновок про те, що касаційне провадження за   касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах померлого ОСОБА_3 було відкрито безпідставно, а тому  колегії суддів слід було не закривати касаційне провадження, а ухвалити рішення по суті за результатами касаційного розгляду. 
 
Суддя                                                                                                       ОСОБА_1