Ухвала
 
31 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 718/3633/23
провадження № 61-10943ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « СЕНС БАНК» про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу),
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з неповерненого банківського вкладу в загальному розмірі 376 942,31 грн, яка складається із: 5 400,00 доларів США, що еквівалентно 196 833,78 грн - сума банківського вкладу; 145 244,70 грн - інфляційних нарахувань на суму боргу, згідно зі статтею 625 ЦК України; 34 863,83 грн - 3 % річних згідно зі статтею 625 ЦК України.
 
Кіцманський районний суд Чернівецької області рішенням від 07 березня                2024 року позов задовольнив частково. Стягнув з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу від 01 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 у сумі 5 400,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом валют, встановленого НБУ станом на дату прийняття рішення (07 березня 2024 року) еквівалентно 206 638,56 грн, та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 956,46 доларів США, що згідно з офіційним курсом валют, встановленого НБУ станом на дату прийняття рішення (07 березня 2024 року) еквівалентно 36 600,28 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Чернівецький  апеляційний суд постановою від 05 червня 2024 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» задовольнив. Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 7 березня 2024 року в частині задоволення позову скасував. Провадження в частині позовних вимог про стягнення 5 400,00 доларів США банківського вкладу за договором               від 01 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 закрив. В задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 34 863,83 грн відмовив. 
 
25 липня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Разом із цим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що 24 липня 2024 року ним отримано ухвалу Верховного Суду про повернення його касаційної скарги на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року. 
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Встановлено, що повний текст постанови Чернівецького апеляційного суду                  від 05 червня 2024 року складено 07 червня 2024 року.
 
Вперше ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржуване судове рішення 05 липня 2024 року, тобто в межах тридцятиденного строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2024 року вказана касаційна скарга була повернута заявнику. 
 
25 липня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року.
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке. 
 
Пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
 
Однак, ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.
 
Крім того, ОСОБА_1 у касаційній скарзі як на підставу скасування судового рішення посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.
 
В мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 не зазначає в частині застосування якої саме норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги обирати норми права, із застосуванням яких не погоджується заявник.
 
Для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету; згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу (и) касаційного оскарження судового рішення у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року задовольнити. 
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев