СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року                                м. Харків                        Справа № 922/933/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя  Попков Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рідний край", м.   Первомайський, Лозівський р-н, Харківська обл. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.06.2024 року у справі №922/933/24,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рідний край", м. Первомайський, Лозівський р-н, Харківська обл.

про стягнення 7269553,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" (далі- Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рідний край" (далі - Відповідач) про стягнення 7 269 553,47 грн (у тому числі: попередньої оплати, на яку не було поставлено товар, з урахування індексації, передбаченої п. 7.5 Договору, в розмірі 4269552,93 грн та неустойки, передбаченої п. 7.4 Договору, в розмірі 3060000,54 грн). 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідач, в порушення умов Договору поставки № 71939 від 03.10.2023 та приписів чинного законодавства, не виконав зобов`язання з повернення попередньої оплати на загальну суму 3937105,25 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 відкрито провадження у справі №922/933/24 та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України. 
Від Відповідача 25.06.2024 до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна в якій останній просив затвердити Мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рідний край" на умовах ТОВ "Агрофірма "Рідний край".
Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.24 у справі №922/933/24 зустрічний позов було повернуто Відповідачу як такий, що подано поза межами процесуального строку на його подання.
Відповідач, не погодившись з означеною ухвалою суду, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, за змістом якої просив означену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким матеріали справи №922/933/24 передати для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, Відповідач зазначав, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права та неправомірно повернуто зустрічну позовну заяву, оскільки не враховано, що 
-ухвалу про відкриття провадження у даній справі Відповідач не отримував ані поштою, ані через підсистему «Елктронний Суд»;
-для підготовки зустрічної позовної заяви Відповідачу знадобився додатковий час для пошуку адвоката, а в електронному кабінеті Відповідача з квітня 2023 року стався технічний збій
-судом першої інстанції не враховано існування військового стану, що стало перешкодою для своєчасного звернення з зустрічним позовом;
-          наразі між сторонами ведуться перемовини щодо укладення мирової угоди, однак наданий Позивачем текст мирової угоди суперечить позиції Відповідача.
Наведені обставини в зустрічному позові, на думку Скаржника, якраз і є тими обставинами, які відображають причини пропуску строку для подачі зустрічного позову, які суд мав врахувати при вирішенні питання про його прийняття. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/933/24 від 03.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача  на означене судове рішення та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи у строк до 17.07.2024р. (включно). Вказаною ухвалою повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). 
Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь  встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду підлягає залишенню в силі, виходячи із наступного.
Повертаючи зустрічну позову заяву, суд першої інстанції зазначив, що така заява подана з пропуском строку на її подання, оскільки ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024, Відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, яку Відповідачем було отримано в Електронному кабінеті 10.04.2024.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що означена зустрічна позовна заява подана з пропуском  строку на її подання.
Відповідно до ч.2 ст.46 ГПК України, одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Зустрічний позов - це позов, який подає відповідач до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.
Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.
Разом з цим, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Процесуальний порядок сумісного розгляду в межах однієї справи первісного та зустрічного позовів регулюється нормами ст. 180 ГПК України, за змістом ч.ч.1,2 якої відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 6 ст. 180 ГПК України).
З аналізу наведених правових норм судова колегія вбачає, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.
За змістом п. 8 ч. 2 ст. 176 ГПК України, строк для подання відзиву на позов суд встановлює в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Таким чином право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019р. у справі №910/5172/19.
Обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.
З 05.10.2021р. офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку.
Відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
За умовами ч.7 ст. 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
В силу п.17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з п. 37 глави 2 наведеного розділу, підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.
Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 242 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, з 05.10.2021р., тобто з дати початку функціонування таких підсистем ЄСІТС як "Електронний кабінет" та "Електронний Суд", зазнав змін існувавший до цього порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, передбачений, зокрема, підпунктами 17.1, 17.5, 17.14 підпункту 17 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у тому числі порядок вручення судових рішень. Відтак, з 05.10.2021р. вручення судом судових рішень особам, які зареєстрували Електронний кабінет, здійснюється в електронній формі шляхом надсилання судових рішень до електронного кабінету таких осіб.
У випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.
Саме така правова позиція суду касаційної інстанції викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023р. у справі №916/3104/21 та від 17.05.2023р. у справі №910/15120/20.
Господарський процесуальний кодекс України не покладає на суд обов`язку направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи.
Встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024р. було відкрито провадження у справі №922/933/24, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні на 09.05.2024р.. Вказаною ухвалою Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, зазначену ухвалу автоматично доставлено до електронного кабінету Відповідача 10.04.2024р. о 00:19, про що свідчить відмітка про доставку документа, яка сформована у Комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" та довідка, наявна в матеріалах справи (а.с.46).
У п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи, що ухвалу про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету Відповідача  10.04.2024р. о 00:19 відповідно до положень п. 5 ч.6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення, тобто 11.04.2024р.
Відтак, з огляду на наведені норми, зокрема норми ч. 1 ст. 180 ГПК, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву, а відповідно й пред`явити зустрічний позов, у строк до 26.04.2024р. (включно).
Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач 13.05.2024. скористався правом на подання клопотання про поновлення строку на подання відзиву до суду, в задоволенні якого, судом першої інстанції було відмовлено, а причини визнані неповажними, про що свідчить ухвала від 25.06.24р.
Водночас, скориставшись правом для подачі такого клопотання, Відповідач не подав у визначений судом строк зустрічний позов, а також не подав клопотання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.
Як свідчать матеріали справи, зустрічна позовна заява сформована Відповідачем в системі «Електронний суд» лише 24.06.2024р., тобто через тривалий термін після закінчення строку для подання відзиву та з пропуском строку. 
Доказів ініціювання Відповідачем перед судом першої інстанції питання про поновлення строку на подання зустрічного позову матеріали справи не містять.
Колегія суддів зазначає, що процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, забезпечує оперативність судочинства, виступає дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи та спрямований на недопущення зловживання процесуальними правами, проте Відповідач не проявив необхідної старанності та, звертаючись з зустрічним позовом поза визначеним законом строком, не надав до суду переконливих доказів на підтвердження наявності у нього перешкод для реалізації права на звернення з таким позовом сумлінно та своєчасно, тобто з урахуванням періоду часу, який об`єктивно необхідний для підготовки зустрічної позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги про введення військового стану та технічний збій в електронному кабінеті Відповідача, не є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки в силу ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відтак несвоєчасне подання зустрічного позову зумовлене лише волевиявленням самого Відповідача. 
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.
Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.
У справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд з прав людини наголосив, що вжитий у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" має на увазі дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" стосується не лише писаного права, а саме норм писаних законів, а й неписаного, тобто усталених у суспільстві правил та засад моральності суспільства.
До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.
Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дати змогу громадянинові у разі потреби досить точно передбачити за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.
Отже, правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.
Правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення, є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі № 925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі № 910/2892/19 і колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав відступати від неї.
Крім того, судова колегія звертає увагу, що суть вимог Відповідача, що викладена у зустрічній позовній заяві не відповідає  ознакам зустрічного позову, оскільки не містить вимог позовного характеру, а вимагає від суду закінчити спір в межах даної справи, шляхом затвердження мирової угоди на умовах Відповідача.
Твердження апелянта про невідповідність умов мирової угоди, поданої Позивачем, умовам, які ставить Відповідач не входить до меж перегляду законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали.
За вказаних обставин, місцевий господарський суд правомірно повернув зустрічний позов.
Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням процесуальних прав сторін та норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рідний край", м. Первомайський, Лозівський р-н, Харківська обл. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.06.2024 року у справі №922/933/24, залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 25.06.2024 року у справі №922/933/24 – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рідний край.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков