ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 року          м.Дніпро         Справа №  908/1831/22
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:  Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Чередка А.Є., Дарміна М.О.
секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства  "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду Запорізької  області від 16.02.2024 (суддя Мірошниченко М.В.)
у справі № 908/1831/22  
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ЕЛКОМ” 
до відповідача: Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” 
про стягнення суми
заінтересована особа: Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”
орган виконання: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі №908/1831/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ЕЛКОМ” основний борг у сумі 1  728 810,00 грн. (один мільйон сімсот двадцять вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.), 3% річних у сумі 27 850,42 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят грн. 42 коп.), інфляційні втрати в сумі 257 197,12 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч сто дев`яносто сім грн. 12 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 30 207,86 грн. (тридцять тисяч двісті сім грн. 86 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 998,94 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім грн. 94 коп.). Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 142,09 грн. Витрати зі сплати судового збору в сумі 2,13 грн. та на професійну правничу допомогу в сумі 1,06 грн. покладено на позивача. 
До суду надійшла заява Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження у справі №908/1831/22 на його правонаступника - Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964).
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 задоволено заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження у справі №908/1831/22. Замінено сторону (боржника) виконавчого провадження у справі №908/1831/22 Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504, ідентифікаційний код 19355964) на його правонаступника - Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, Запорізька область,  м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964).
Не погодившись з вказаною ухвалою Акціонерним товариством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” подано апеляційну скаргу, згідно якої  просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 у справі №908/1831/22, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.  
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята при неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що: 
- державним виконавцем заява про заміну сторони у виконавчому провадженню подана з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним Законом, що регулює права, обов`язки та порядок дій державного виконавця в ході примусового виконання виконавчого документу. Абзацом 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України є загальною нормою права, в якій, зокрема, зазначений перелік осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні. Проте, Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, в якому не тільки зазначено коло осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони, но і прописаний порядок звернення виконавця до суду з відповідною заявою. Отже, виконавець, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, тільки за заявою сторони. Отже, постановляючи ухвалу, суд повинен був врахувати особливості застосування спеціальних норм по відношенню до загальних норм права, чого зроблено не було.
- державний виконавець свідомо діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» і п.п. 12 Розділу ІІ Інструкції, адже єдиним законним шляхом для звернення державного виконавця до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником є послідовне вчинення двох обов`язкових дій: (1) звернення сторони виконавчого провадження до державного виконавця з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником; (2) звернення державного виконавця до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду. 
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
03.05.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. 
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
В судове засідання 08.08.2024 учасники справи, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не проінформували.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G.B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).
Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України»  (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Так, апеляційне провадження у даній справі здійснюється на підставі поданої Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" апеляційної скарги, в межах її доводів та вимог, що відповідає приписам ч. 1 ст. 269 ГПК України. 
Жодних доповнень до апеляційної скарги протягом визначеного ГПК України процесуального строку не подавалося.
Таким чином, враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, зважаючи на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи та обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.
Розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України без фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ЕЛКОМ” з позовом до Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі   Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” про стягнення основного боргу в розмірі 1728810,00 грн., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 257197,12 грн., 3% річних у сумі 27992,51 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі №908/1831/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (вул. Назарівська, буд. 3, м.Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” (вул.Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ЕЛКОМ” (01030, м Київ, вул.Леонтовича, буд. 7, офіс 5, ідентифікаційний код   33350787) основний борг у сумі 1  728 810,00 грн. (один мільйон сімсот двадцять вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.), 3% річних у сумі 27 850,42 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят грн. 42 коп.), інфляційні втрати в сумі 257 197,12 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч сто дев`яносто сім грн. 12 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 30207,86 грн. (тридцять тисяч двісті сім грн. 86 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 998,94 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім грн. 94 коп.). Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 142,09 грн. Витрати зі сплати судового збору в сумі 2,13 грн. та на професійну правничу допомогу в сумі 1,06 грн. покладено на позивача. 
27.01.2023 на виконання вказаного судового рішення видано наказ. 
07.02.2024 до суду надійшла заява Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції   (м. Київ) про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження у справі №908/1831/22 на його правонаступника - Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964). 
13.02.2024 від Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” надійшли заперечення на заяву органу ДВС про заміну боржника його правонаступником. Відповідно до заперечень Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” просить залишити без задоволення заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони у виконавчому провадженні №71084627, а саме: боржника ДП «НАЕК «Енергоатом» на його правонаступника – АТ «НАЕК «Енергоатом», як таку, що подана з порушенням державним виконавцем процедури та порядку звернення до суду. Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”,  посилаючись на абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п. 12 Розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, зазначає, що звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником має право виконавець лише за заявою сторони, а також заінтересована особа. Повідомляє, що в матеріалах виконавчого провадження №71084627 відсутні заяви сторін про заміну боржника його  правонаступником. 
Розглянувши заяву державного виконавця, суд дійшов висновку про її задоволення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
Статтею 52 ГПК України передбачено, що в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
19.01.2024 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від заінтересованої особи Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” надійшов лист №01-407/70-вих від 18.01.2024, яким повідомляється, що 11.01.2024 відбулася державна реєстрація припинення Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (код згідно з ЄДРПОУ 24584661), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - №1000741120251000221, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.01.2024 (даний лист доданий державним виконавцем до заяви заміну боржника).
Згідно ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до частини 6 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі   перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.
У лютому 2023 року було прийнято Закон України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Відповідно до цього Закону утворення товариства (акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") здійснюється шляхом перетворення державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ЄДРПОУ 24584661) за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Постановою від 29.12.2023 № 1420 «Про утворення акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" прийнято рішення про утворення акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код 24584661).
На виконання постанови Кабінету Міністрів України 11.01.2024 було проведено відповідні реєстраційні дії, а саме:
- припинення юридичної особи - Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»;
- державна реєстрація новоутвореної юридичної особи - акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від за ідентифікаційним кодом юридичної особи 295022022147 11.01.2024 проведена державна реєстрація припинення юридичної особи Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в результаті її реорганізації.
11.01.2024 проведена державна реєстрація створення юридичної особи Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, ідентифікаційний код  24584661, в результаті перетворення.
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України товариство (АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ») є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства.
Відповідно до Статуту Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1420, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - товариство) утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня його державної реєстрації.
Відповідні відомості закріплені і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, відповідно до наданого витягу у графі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» зазначено Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, ідентифікаційний код  24584661.
Таким чином, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1420 відокремлені підрозділи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації акціонерного товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).
У витягу у графі «Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи» зазначено Філія “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, ідентифікаційний код 19355964, місцезнаходження: Україна, 71503, Запорізька обл., місто Енергодар,  вулиця Промислова, будинок 133. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про можливість заміни сторони (боржника) виконавчого провадження у справі №908/1831/22 його правонаступником, та правомірно замінив Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964) замінити на правонаступника - Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964).
Водночас, апелянт не погоджується судовим рішенням та наголошує на тому, що державним виконавцем заява про заміну сторони у виконавчому провадженню подана з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним Законом, що регулює права, обов`язки та порядок дій державного виконавця в ході примусового виконання виконавчого документу.
Так, абзацом 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. 
Відповідно до ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України є загальною нормою права, в якій, зокрема, зазначений перелік осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні. 
На думку апелянта, Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, в якому не тільки зазначено коло осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони, но і прописаний порядок звернення виконавця до суду з відповідною заявою. Отже, виконавець, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, тільки за заявою сторони.
Проте колегія суддів не може погодитися з таким твердженням, позаяк абзацом 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» не обмежуються підстави подання до суду заяви про заміну сторони її правонаступником та не встановлюються вимоги щодо порядку такого подання, відмінні від тих, що визначені ст. 334 ГПК України.
Більше того, як абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» так і ст. 334 ГПК України прямо передбачено можливість подання такої заяви державним виконавцем, що є підставою для розгляду судом питання про заміну сторони її правонаступником відповідно до ч. 2 ст. 334 ГПК України.
При цьому вказівка у Законі України «Про виконавче провадження» на заяву сторони лише засвідчує необхідність сторін виконавчого провадження сприяти виконанню судового рішення, в тому числі шляхом повідомлення про будь-які зміни у статусі боржника.
Так, зокрема, за приписами п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону Боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення і неповідомлення про правонаступництво може розцінюватися як створення перешкод для виконання рішення, адже вимагатиме вчинення активних дій учасниками виконавчого провадження щодо здійснення заміни боржника його правонаступником.
В свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Відтак, в першу чергу зацікавленими особами щодо заміни сторони її правонаступником є саме відповідна сторона, саме тому Законом презюмовано добросовісність дій сторін, які зобов`язані повідомляти виконавця про будь-які зміни не тільки свого майнового стану, але й іншу інформацію, що необхідна для забезпечення належного вчинення ним виконавчих дій.
З урахуванням вищевикладеного, в контексті даної справи апеляційний суд вважає, що направлений боржником до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від заінтересованої особи Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” лист №01-407/70-вих від 18.01.2024, в якому повідомлено, що 11.01.2024 відбулася державна реєстрація припинення Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (код згідно з ЄДРПОУ 24584661), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - №1000741120251000221, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.01.2024 може розцінюватися заявою сторони про необхідність заміни її правонаступником, що спонукає виконавця якнайшвидше звернутися до суду з відповідною заявою.
Виходячи з того, що виконавчий документ не виконано та наявний запис про припинення юридичної особи – боржника в результаті реорганізації, державним виконавцем з метою повного фактичного виконання рішення суду, керуючись статтею 334 ГПК України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», подано до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Таким чином, скаржником не спростовано того, що даний лист є належною правовою підставою для звернення державного виконавця до суду з заявою про заміну боржника його правонаступником. 
Натомість, вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність доводів апелянта, що державний виконавець свідомо діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» і п.п. 12 Розділу ІІ Інструкції, адже єдиним законним шляхом для звернення державного виконавця до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником є послідовне вчинення двох обов`язкових дій: (1) звернення сторони виконавчого провадження до державного виконавця з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником; (2) звернення державного виконавця до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про наявність правових та фактичних підстав для заміни боржника правонаступником, який зроблено на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи та належної правової оцінки наявних доказів.
Порушень або неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення відповідного процесуального питання, не встановлено. 
Відтак, можливо констатувати, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 у справі № 908/1831/22 цілком відповідає вимогам ст. 236 ГПК України.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129 ГПК України покладаються на її заявника.
Керуючись статтями 52, 123, 129, 232-236, 269, 275, 277, 282, 334 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 у справі № 908/1831/22 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 у справі № 908/1831/22 залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 09.08.2024

Головуючий суддя                                                                                                                                                В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                           А.Є. Чередко 

Суддя                                                                                           М.О. Дармін