УХВАЛА
Іменем України
26 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 947/8939/22
провадження № 51-3978 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 червня 2024 року,
встановив:
Із матеріалів за скаргою вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року, судом вирішено ряд питань, зокрема задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 про звернення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190 320 грн, відповідно до ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 серпня 2021 року внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 .
Частково задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, а саме у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.
Раніше визначену заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 190 320 грн, внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 , на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 серпня 2021 року, звернено в дохід держави, та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України та визначено використовувати у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі, а саме 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.
Також вказаною ухвалою призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) у відкритому судовому засіданні. 
З провадження за скаргою вбачається, що захисник ОСОБА_4 , не погодившись із зазначеним рішенням в частині звернення застави в дохід держави та обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави більшого розміру оскаржив його в апеляційному порядку.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 27 червня 2024 року, керуючись статтями 392, 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на ухвалу місцевого суду.
Захисник ОСОБА_4 , не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про його перевірку в касаційному порядку.
Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та наявні у Суду матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Із ухвали апеляційного суду вбачається, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, послався на те, що положеннями КПК не визначена можливість оскарження ухвали суду про звернення застави та застосування застави у більшому розмірі, що регламентовано ст. 392 КПК України, яка передбачає лише можливість оскарження ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
За змістом ч. 2 ст. 392 КПК ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції, якою задоволено клопотання про звернення в дохід держави застави у зв`язку з невиконанням обвинуваченим процесуальних обов`язків та обрання запобіжного заходу у вигляді застави більшого розміру, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції в частині, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшов висновку про необхідність відмовити у відкриті провадження за цією скаргою.
Суд вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 червня 2024 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                       ОСОБА_3