УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/2072/23 Головуючий у 1-й інст. Самойленко Л. М. 
Номер провадження №33/4805/905/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Якимчука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 25.08.2023 о 20 год. 01 хв. ОСОБА_1 в с. Зеремля, вул. Дружби, 1, керував мотоциклом SPARK SP 125C-2C, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згодою водія проводився у встановленому порядку із застосування технічного приладу Алкотестер Драгер 6820 з результатом 0,82% проміле, тест № 362, від керування мотоциклом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суд не надав йому можливості скористатися його правом на захист і без його участі 24.04.2024 виніс постанову.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанова суду постановлена за його відсутності, а її копію він отримав в суді лише 30.04.2024, що підтверджується розпискою в матеріалах справи.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника – адвоката Якимчука О.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 25.08.2023, у відповідності до якого, 25.08.2023 о 20 год. 01 хв. ОСОБА_1 в с. Зеремля, вул. Дружби, 1, керував мотоциклом SPARK SP 125C-2C, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою Драгер Алкотестер, результат 0,82‰ з показами згідний, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); роздруківкою Alkotest-6820 від 25.08.2023 з результатом 0,82‰ (проміле) (а.с. 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підстава: виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Результати огляду 0,82‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 6); постановою про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №950796 від 25.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 4, 5); свідоцтвом про провірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 9); відеозаписом обставин події (а.с. 11). 
Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень.
Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта відносно того, що справа розглянута за його відсутності і йому не надано можливості скористатися правом на захист, є безпідставними, оскільки стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У частині 1 вказаної статті встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
Тому, відповідно до ст. 268 КУпАП правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії справ, у яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Крім того, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про отримання електронних повісток від 25.08.2023 (а.с. 8).
ОСОБА_1 27.12.2023 звернувся із заявою про відкладення розгляду справи щодо залучення адвоката для участі у справі (а.с. 25).
27.02.2024 ОСОБА_1 подав заяву на електронну адресу суду про відкладення справи у зв`язку із хворобою (а.с. 32).
Так, електронні повістки, які направлялися судом щодо слухання справи на 27.12.2023, 28.02.2024, 24.04.2024 були доставлені ОСОБА_1 SMS-повідомленням, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с. 23, 30, 38). Щодо слухання справи 16.01.2024 ОСОБА_1 отримав повістку особисто, що підтверджується розпискою (а.с. 28).
Отже, наведене свідчить, що про судові засідання ОСОБА_1 повідомлявся судом неодноразово та належним чином. Факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Баранівським районним судом Житомирської області, є беззаперечним. Тому, з приводу наведених захисником доводів апеляційний суд вважає за необхідне, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Розгляд справи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на місці складення протоколу не здійснювався, а під час її розгляду в суді ОСОБА_1 мав право та можливість скористатися правовою допомогою адвоката, оскільки справа призначалась судом першої інстанції неодноразово, та була відкладена судом на 16.01.2024, за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2023 про відкладення справи для залучення адвоката до участі у справі (а.с. 25). Клопотання аналогічного змісту заявлялось ОСОБА_1 і суду апеляційної інстанції (а.с. 57). Апеляційний суд зауважує, що під час апеляційного розгляду справи були вислухані та оцінені усі доводи захисника ОСОБА_2 , угода з яким була укладена лише 30.07.2024.
Не заслуговують на увагу доводи адвоката Якимчука О.М., викладені ним в суді апеляційної інстанції щодо відсутності в матеріалах справи підстав, які передували зупинці транспортного засобу, невідповідності постанови суду протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, вбачається, що зупинка мотоцикла, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», була обумовлена порушенням водієм Правил дорожнього руху. В даному випадку, після зупинки мотоцикла ОСОБА_1 , йому було надані відповідні пояснення щодо мотивів зупинки, та повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а тому подальші дії водія регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки транспортного засобу.
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. 
Дії ОСОБА_1 , які виразились у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що судом належним чином не вмотивована постанова суду, а розгляд справи судом проведено без з`ясування всіх обставин справи, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю обґрунтованих висновків, які наведені судом в мотивувальній частині ухваленого судом рішення. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . При цьому, апеляційний суд вважає відеозапис відповідним п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026. Даний доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, а тому є належним і допустимим. 
Інші доводи апеляційної скарги та клопотання про закриття провадження у справі не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Баранівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Н.Й. Григорусь