УХВАЛА

30 вересня 2024 року
м. Київ
справа №440/4122/23
адміністративне провадження №К/990/31300/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області треті особи: ОСОБА_2 , Департамент контррозвідки Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі також - УДМС України в Полтавській області), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням заяви про уточнення позову від 20 липня 2023 року, просив суд:
- визнати незаконним та скасувати висновок за результатами розгляду подання УДМС України в Полтавській області про скасування дозволу на імміграцію в України громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , затверджений 16 березня 2023 року заступником начальника УДМС в Полтавській області;
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 16 березня 2023 року № 7 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 15 травня 2017 року та посвідки на постійне проживання в Україні, виданої 13 червня 2017 року громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області поновити посвідку на постійне проживання в Україні серії № НОМЕР_1 від 13 червня 2017 року та повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування рішення № 7 від 16 березня 2023 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Управління Державної міграційної служби в Полтавській області № 7 від 16 березня 2023 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 15 травня 2017 року та посвідки на постійне проживання в Україні, виданої 13.06.2017 громадянину Ісламської Республіки ОСОБА_3 , - визнано протиправним та скасовано в частині посилання на пункт 5 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію". В решті Рішення Управління Державної міграційної служби в Полтавській області № 7 від 16 березня 2023 року залишено в силі і без змін. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у цій справі скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_3 та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 16 березня 2023 року № 7 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 15 травня 2017 року та посвідки на постійне проживання в Україні, виданої 13 червня 2017 року громадянину Ісламської Республіки ОСОБА_3 . Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області поновити посвідку на постійне проживання в Україні серії № НОМЕР_1 від 13 червня 2017 року та повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування рішення № 7 від 16 березня 2023 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути подання Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 24 лютого 2023 року №2/3/3-3501нт про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Ісламської Республіки ОСОБА_3 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду у цій справі. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у цій справі залишено без змін.
21 липня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у цій справі. 
Також на офіційну електронну адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (kаs@supreme.court.gov.ua) надійшов електронний лист з вкладеннями від ОСОБА_1 , а саме: касаційна скарга датована 21 липня 2024 року на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у цій справі.
01 серпня 2024 року за допомогою підсистеми "Електронний суд" позивач надіслав до Верховного Суду дві заяви про відкликання касаційної скарги.
Ухвалами Верховного Суду від 05 серпня 2024 року задоволено дві заяви ОСОБА_1 про відкликання касаційної скарги на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у цій справі та повернуто касаційні скарги ОСОБА_1 .
12 серпня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у цій справі. 
Відповідно до частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень Другим апеляційним адміністративним судом  21 червня 2024 року розглянуто справу та прийнято постанову, повний текст якої складено в той же день. Отже, останній день на касаційне оскарження припадав на 22 липня 2024 року, а з цієї касаційною скаргою  заявник звернувся за допомогою підсистеми «Електронний суд» 12 серпня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
В касаційні скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
В цьому клопотанні зазначено, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 21 червня 2024 року в підсистеми «Електронний суд», вперше касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції з дотриманням встановленого законом строку на касаційне оскарження після отримання оскаржуваного рішення суду. Проте ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2024 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику.
Як вказує скаржник, повторно із касаційною скаргою він звернувся до Суду без суттєвих затримок та зайвих зволікань після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги.
З огляду на викладене Верховний Суд зазначає наступне. 
Так, аналізуючи зазначені заявником підстави, які він вважає поважними причинами поновлення пропущеного процесуального строку, Верховним Судом установлено, що згідно з відомостями Автоматизованої системи документообігу суду скаржник двічі звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами у провадженнях №К/990/28206/24 та у №К/990/28294/24. 
Верховний Суд звертає увагу, що скаржник, використовуючи принцип диспозитивності, 01 серпня 2024 року за допомогою підсистеми "Електронний суд" надіслав до Верховного Суду дві заяви у цих касаційних провадженнях про відкликання кожної з касаційних скарг.
Ухвалами Верховного Суду від 05 серпня 2024 року задоволено дві заяви ОСОБА_1 про відкликання касаційної скарги на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у цій справі та повернуто касаційні скарги ОСОБА_1 .
Колегія суддів наголошує, що використання скаржником права, яке передбачено в частині третій статті 337 КАС України щодо відкликання касаційної скарги, не перериває та не зупиняє перебіг процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення. 
Верховний Суд зазначає, що враховуючи дату отримання (21 червня 2022 року) скаржником оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 21 червня 2024 року, останній день на касаційне оскарження припадав на 22 липня 2024 року.  
Повторно касаційну скаргу позивач подав 12 серпня 2024 року.
Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, а обставини, за яких Верховний Суд  повернув попередні касаційні скарги у цій справі свідчать про реалізацію заявником його права на відкликання касаційних скарг.
Отже, з огляду на приписи статті 44 КАС України, якою регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, подання заяв про повернення касаційних скарг та повторне її подання свідчать про недобросовіснісне користування належними заявнику касаційної скарги процесуальними правами.
Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. 
Відтак, враховуючи викладене, зазначену заявником підставу для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі, як відсутність зайвого зволікання, Суд визнає неповажною. 
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання відповідних доказів на їх підтвердження.
Керуючись статтями 329, 332 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 , підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області треті особи: ОСОБА_2 , Департамент контррозвідки Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у цій справі - залишити без руху.
3. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку. 
5. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.     
Суддя-доповідач:                                                                                С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур  
                                                                                                    В.М. Соколов