ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7050/24 Справа № 205/6179/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федотова В.М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря судового засідання Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законого представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко Ольга Олегівна, про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 ,
на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2024 року про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ 
У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначена цивільна справа.
Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 571948212101, а саме будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6, загальною площею 65,8 кв.м., споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці із кадастровим номером 1210100000:08:777:0343, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа: 0,0189 га. та заборони ОСОБА_2 , а також будь-яким фізичним та юридичним особам, які діють від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на будь-яких правових підставах, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, здавання в оренду, передавання в іпотеку або на будь-яких інших правових підставах, що передбачають набуття третіми особами будь-яких прав щодо спірного майна, перепланування, переобладнання, капітальний ремонт, реконструкція, поділ, виділ, зміна адреси, внесення до статутного капіталу будь якого товариства, проведення будь яких реєстраційних дій відносно вищевказаного нерухомого майна. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
20 травня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Безрукової Світлани Олександрівни про забезпечення позову - задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі № 205/6179/24, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 571948212101, а саме будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6, загальною площею 65,8 кв.м., споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці із кадастровим номером 1210100000:08:777:0343, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа: 0,0189 га, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гусенко Ольгою Олегівною за реєстровим номером 3792.
Заборонено  ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а також будь-яким фізичним та юридичним особам, які діють від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на будь-яких правових підставах, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, здавання в оренду, передавання в іпотеку або на будь-яких інших правових підставах, що передбачають набуття третіми особами будь-яких прав щодо спірного майна, перепланування, переобладнання, капітальний ремонт, реконструкція, поділ, виділ, зміна адреси, внесення до статутного капіталу будь якого товариства, проведення будь яких реєстраційних дій відносно нерухомого майна, а саме будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6, загальною площею 65,8 кв.м., споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці із кадастровим номером 1210100000:08:777:0343, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа: 0,0189 га, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гусенко Ольгою Олегівною за реєстровим номером 3792.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
У червні 2024 року, не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд першої інстанції взагалі не врахував, що предметом спору за адресою: АДРЕСА_1 , є саме частка торгівельного павільйону площею 65,8 кв.м а арешт/заборона стосується в цілому на торгівельний павільйон що належить малолітній дитині - ОСОБА_2 (законним представником якої як дочки є - ОСОБА_3 ).
Тобто підстави для забезпечення позову в цілому на торгівельний павільйон визначально були відсутні. 

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник ОСОБА_3 адвокат Протопоп Ю.А. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримаа.
Від приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Гусейно О.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.
Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.68-75), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

При розгляді заяви представника позивача про забезпечення позову судом першої інстанції встановлено, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що між сторонами існує реальний спір, пов`язаний із нерухомим майном, оскільки наявний зв`язок між вказаним представником позивача заходом забезпечення позову і предметом позову, спосіб забезпечення є співмірними, достатнім, пропорційним та доцільним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених позовних вимог, а невжиття заходів забезпечення позову, у випадку задоволення позовних вимог, може в подальшому унеможливити виконання рішення суду у цій справі, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову, оскільки існує ймовірність того, що відповідач може відчужити майно, яке є предметом позову в даній цивільній справі. 
Отже, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна. 
Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, з дотриманням норм процесуального права. 
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 20.08.2024 року.

       Судді: