ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року		Справа № 463/481/24 пров. № А/857/14240/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Кузьмича С.М., 
при секретарі судового засідання – Гладкій С.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 17 травня 2024 року (суддя Рудаков Д.І., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною (далі – ГУНП) в якому просила:
визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.08.2023 ГБВ №582219 (далі – Постанова), а справу закрити.
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 17 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В доводах апеляційної скарги вказує, що у її діях немає складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі – КУпАП), оскільки вона не викликала поліцію, а просила лише зафіксувати скаргу на працівників відділу поліції.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не надіслав свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач надав достатні та належні докази підтвердження правомірності оскаржуваної Постанови.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 20.08.2023 зафіксовано, що « 20.08.2023 о 01:39 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.08.2023 о 01:37 за адресою: Шевченківський район м.Львів, вулиця Академіка Романа Кучери, буд.5 Заявниця просить зафіксувати на працівників Шевченківського ВП, які з її слів відмовляються прийняти від неї заяву. Заявниця зараз знаходиться біля ВП. Заявник ОСОБА_1 23.11.1977.
Телеграма до ГУНП від 20.08.2023 04:49 год №16496.
Результат відпрацювання: Інший результат Рапорт відділ поліції №1 (Шевченківський) чергова частина помічник чергового ОСОБА_2 від 20.08.2023 02:54: Зі слів відповідального Ореста Сукача на гр ОСОБА_1 , доставлена БПОП «Сайга 2». Складено протокол за статтею 173 КУпАП. Та викликано швидку допомогу, бо перебувала з явними ознаками алко сп`яніння заяву у звязку з своїм фізичним станом написати не могла, поводила себе не адекватно, постійно міняла покази та бажання».
Вказані вище обставини були спричиненні обставинами, що їм передували, а саме:
«Із представленої в матеріалах справи телеграми від 19.08.2023 №16476 вбачається, що 19.08.2023, о 22 год 32 хв, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.08.2023, о 22 год 32 хв, за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 346, заявниця повідомила про те, що невідома компанія осіб галасує та кричить на дитячому майданчику, просять скерувати екіпаж поліції. За результатом відпрацювання, прибувши на вказану адресу було затримано громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено до ВП №1 ЛРУП №1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 20.08.2023, серії ВАБ №952370, 19.08.2023, близько 22 год 30 хв, у АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 перебуваючи на дитячому майданчику, голосно виражалася нецензурною лайкою, кричала, поводила себе неадекватно, чіплялася до інших громадян, чим вчинила дрібне хуліганство, за що передбачено відповідальність статтею 173 КУпАП.».
Вказані обставини наведені в постанові Шевченківського районного суду м.Львові від 24 листопада 2023 року у справі №466/8897/23, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП. Однак, справу закрито, у зв`язку із закінченням строків передбачених частиною другою статті 38 КУпАП.
20.08.2023 Постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП, за те, що вона 20.08.2023 близько 01:48 год у м.Львів по вул. А.Кучери, 5 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію « 102» та повідомила про те, що працівники ВП №1 відмовляються прийняти від неї  заяву, хоча цього факту не було, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. 
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як уже зазначено вище у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 20.08.2023 зафіксовано події щодо надходження на службу « 102» повідомлення від ОСОБА_1 з проханням зафіксувати скаргу на працівників Шевченківського ВП, які з її слід відмовляються від неї прийняти заяву.
Це повідомлення зафіксовано у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківського ВП №16496 від 20.08.2023 01:48 год.
З наданих до суду відеозаписів видно лише обставини щодо складання відносно позивача-апелянта оскаржуваної Постанови.
В розрізі викладених обставин, апеляційний суд вважає зазначити, що після доставлення ОСОБА_1 до ВП та складання відносно неї протоколу за інше порушення. Що було причиною виклику 19.08.2023, вона перебуваючи у відділку поліції здійснила дзвінок на лінію «102», однак не з викликом поліції, а із проханням зафіксувати її скаргу щодо не розгляду її заяв працівниками Шевченківського ВП.
Відтак, апеляційний суд погоджується із доводами скаржника про те, що 20.08.2023 о 01:48 год вона не здійснювала виклик поліції з метою виїзду їх на місце виклику. Її звернення було у вигляді скарги, що прямо зафіксовано у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.
Не зважаючи на те, що особа дійсно перебувала у нетверезому стані та вела себе некоректно, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана Постанова є безпідставною, оскільки у діях особи немає складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183 КУпАП.
Приймаючи оскаржуване рішення суду, суд першої інстанції належно не дослідив матеріали справи та не дав належної оцінки всім обставинам.
Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволені позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 17 травня 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.08.2023 ГБВ №582219, і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич