УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/2656/23 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М. 
Категорія 101 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С., 
за участю секретаря     Антоневської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/2656/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання з батьком, заінтересована особа : військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Хомич В. М.,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2022 році був призваний по мобілізації до лав Збройних Сил України на період воєнного стану та проходив військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
3 лютого 2023 року під час штурмових дій в районі населеного пункту Парасковіївка Донецької області, захищаючи волю та незалежність України, його батько ОСОБА_2 зник безвісти.
У зв`язку з тим, що його батьки були розлучені, то сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти за № 644/1 від 21 лютого 2023 року було направлено військовою частиною на його ім`я за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 .
Після отримання сповіщення про зникнення безвісти батька у липні 2023 року він звернувся із заявою до командира військової частини про виплату йому грошового забезпечення, однак військова частина повідомила про відсутність підстав для виплати йому грошового забезпечення, оскільки у наданому пакеті документів не підтверджено факт його проживання разом з батьком.
Проте, хоча адреси реєстрації його та батька не збігаються, починаючи з 2016 року він постійно проживав разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою депутата Малинської міської ради № 1175 від 29 вересня 2023 року та показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, просив суд встановити факт постійного проживання разом з батьком з 2016 року по день визнання батька зниклим безвісти (3 лютого 2023 року).
Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року заяву задоволено. 
Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 з 2016 року по 3 лютого 2023 року.
В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.
Зокрема, зазначає, що судом залишено поза увагою норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року. Судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, не надано правильної оцінки доказам у справі. 
Так, судом неповно досліджено письмові докази у справі та надано їм неправильну оцінку, що навпаки не підтверджує наявність юридичного факту. У паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому на ім`я ОСОБА_1 , сторінка НОМЕР_3 , вказане його місце проживання з 22 березня 2011 року є АДРЕСА_1 . Сповіщення сім`ї загиблого від 21 лютого 2023 року № 644/1, надіслане на ім`я ОСОБА_1 , містить аналогічну адресу.
Натомість з тексту довідки Малинської міської ради № 1175 від 29 вересня 2023 року, виданої та підписаної депутатом Малинської міської ради ОСОБА_5 , є незрозумілим, хто є власником будинку № у по АДРЕСА_1 , хто у ньому зареєстрований або проживає без реєстрації. Вважає, що дана довідка викликає сумніви в її достовірності. 
Крім цього, судом залишено поза увагою той факт, що одним з основних доказів у справах такої категорії є виписки з погосподарських книг, та не з`ясував, хто саме згідно з записами з погосподарських книг Малинської міської ради значився зареєстрованим або проживав без реєстрації за вказаною адресою.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Івашкевич О.Г., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.
Зокрема, зазначає, що після розірвання шлюбу між батьками з досягненням повноліття заявник прийняв рішення проживати разом з батьком за адресою реєстрації останнього. Даний факт підтверджують і покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Інструкція з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затверджена наказом Державної служби статистики 11.04.2016 року №56, не поширюється на міста.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.9).
11 квітня 2002 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с.10).
ОСОБА_2 , 1967 року народження, призваний на військову службу до лав Збройних Сил України третім відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 з 8 вересня 2022 року, що підтверджується повідомленням №3947 від 31 жовтня 2023 року (а.с.11).
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти №644/1 від 21 лютого 2023 року, 3 лютого 2023 року під час штурмових дій в районі населеного пункту Парасковіївка Донецької області, захищаючи волю та незалежність України, ОСОБА_2 , 1967 року народження, зник безвісти (а.с.12).
Повідомленням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №11486 від 23 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено щодо виплати грошового забезпечення його батька, який проходячи службу у військовій частині зник безвісти, оскільки документально не підтверджено факт його проживання разом з батьком (а.с.16).
Згідно з відомостями паспорта ОСОБА_1 місцем його реєстрації проживання є будинок АДРЕСА_1 (а.с.6), а згідно із даними паспорта ОСОБА_2 , місцем його проживання вказаний будинок АДРЕСА_2 (а.с.8).
Довідкою депутата Малинської міської ради № 1175 від 29 вересня 2023 року підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_2 , 1967 року народження та ОСОБА_1 , 1998 року народження (а.с.17).
Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 надали показання про те, що ОСОБА_1 з 2016 року проживав разом з батьком ОСОБА_2 , по АДРЕСА_2 , та разом вели домашнє господарство. Крім сина ОСОБА_8 у ОСОБА_2 інших членів сім`ї не було. На даний час ОСОБА_2 зник безвісти. Владислав продовжує доглядати за будинком, де вони проживали разом з батьком.
Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Факт реєстрації місця проживання заявника за іншою адресою, ніж місце проживання та реєстрації його батька, не має правового значення у спірних правовідносинах.
Частиною першою статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до положень статей 2,3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Факт постійного проживання заявника разом із батьком доведений письмовими доказами та показами свідків. Доказів на їх спростування апелянтом не надано.
 Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишити без  задоволення,  а рішення  Малинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Головуюча Судді :