УХВАЛА

30 липня 2024 року 
м. Київ 

справа № 160/21901/23
адміністративне провадження № К/990/27821/24  
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024
у справі №160/21901/23 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги,
УСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги Східного офісу Держаудитслужби №040406-15/4187-2023 від 28.06.2023 про усунення порушень, відображених в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 від 18.05.2023 №040406-22/02. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
17.07.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №160/21901/23.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Ураховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Так, у тексті касаційної скарги заявник указує, що підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України).
Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. 
При цьому обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин, тобто обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження є неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків, які викладено у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №160/6502/19, від 08.05.2018 у справі №826/3350/17 щодо чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу, яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень, правової природи письмової угоди контролюючого органу та прийняття її на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, правильного застосування частини другої статті 2 КАС України, надання правової оцінки змісту вимоги як індивідуально-правового акту та застосування Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».
Разом з цим, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на неврахування судами правових позицій Верховного Суду, які висловлені у постановах від 11.06.2020 у справі №160/6502/19, від 08.05.2018 у справі №826/3350/17 щодо правильного застосування статті 2 КАС України, оскільки загальнотеоретичні висновки Верховного Суду не можуть бути підставою для відкриття касаційного провадження.
Також, Судом не приймаються посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків суду касаційної інстанції при розгляді справи щодо застосування вимог Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», оскільки окрім загального посилання на вказаний Закон без жодних обґрунтувань та викладення відповідних аргументів, касаційна скарга не містить.
Отже, формальне посилання на постанови Верховного Суду не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Варто також звернути увагу на те, що Верховний Суд вже надавав пояснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень, однак скаржник, повторно посилаючись на правові висновки у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №160/6502/19 та від 08.05.2018 у справі №826/3350/17, так і не враховав зауважень, викладених Верховним Судом в ухвалі від 08.07.2024, що свідчить виключно про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом.
З огляду на викладене, заявник належним чином не обґрунтував посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням неповне зсування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а скаржник обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За викладених обставин касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №160/21901/23 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя	Ж.М. Мельник-Томенко