УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

04 вересня 2024 року
м. Київ

справа №560/6086/24
адміністративне провадження №К/990/32121/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П.,  Стеценка С.Г.,
перевіривши  касаційну скаргу  Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області
на ухвалу  Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року (суддя Салюк П.Л.) та
постанову  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року (колегія у складі: судді-доповідача Сторчака В. Ю., суддів Мойсюка М.І.,  Граб Л.С.)
у справі № 560/6086/24
за позовом   Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області  
до   Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,
про   скасування державної реєстрації,
УСТАНОВИВ:
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області (далі також - позивач, скаржник) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, відповідач), в якому просила: 
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі України з кадастровим номером 6825089600:03:010:0171 площею 0,678 га, цільове призначення: 003.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі України з кадастровим номером 6825089600:03:010:0172 площею 0,822 га, цільове призначення: 003.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 26 квітня 2024 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року, відмовив у відкритті провадження за вказаним позовом відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
16 серпня 2024 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право на касаційне оскарження.
Частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у  пунктах 3,  4,  12,  13,  17,  20  частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до положень абзацу шостого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Цим же пунктом встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у частині другій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже зміст вказаних норм свідчить про те, що касаційна скарга повинна містити вказівки на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування, які, на думку скаржника, допущені судом (судами) при прийнятті рішення (рішень), а також аргументи в обґрунтування такої його позиції.
Втім, касаційна скарга вищезазначеним вимогам не відповідає, оскільки така не містить вказівок на конкретні норми права, що були неправильно застосовані та/або порушені судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень; не містить вмотивованого обґрунтування, в чому саме полягало неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення ним процесуальних норм, виходячи зі змісту сформульованих у прохальній частині позовної заяви вимог. Натомість зміст доводів касаційної скарги зводиться до опису фактичних обставин, цитування положень законодавства.
Також, заявляючи у скарзі підставою касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у відкриття провадження у справі, й постанови суду апеляційної інстанції з перегляду зазначеної ухвали, пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України (з урахуванням пункту 1 частини другої статті 353 цього ж Кодексу), позивач не зважив на те, що пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України (з урахуванням саме пункту 1 частини другої статті 353 КАС України) застосовується у випадках оскарження судових рішень, вказаних у частині першій цієї ж статті Кодексу.
Таким чином, касаційна скарга Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області не містить аргументованих мотивів підстав касаційного оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року. 
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для подання уточненої редакції касаційної скарги із наведеним у ній обгрунтуванням підстав касаційного провадження судових рішень. 
Також скаржнику слід роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали скарга буде повернута (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).
Керуючись статтями 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі № 560/6086/24  залишити без руху.
2. Надати Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану в Україні.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко