ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року	Львів	Справа № 500/7072/23 пров. № А/857/8900/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,
за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,
представника позивача: Коваль Є.Б.,
представника відповідача: Федорів Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 500/7072/23 за адміністративним позовом Приватного підприємства Фірма «Колмар» до Головного управління ДПС у Тернопільській області  про визнання дії та бездіяльності протиправними,
суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1 ,
час ухвалення рішення 13 год 07 хв,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення 14 березня 2024 року,

                                                 В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Фірма «Колмар» звернулось до суду з позовними вимогами до Головного управління Державної податкової служби України у Тернопільській області (далі також ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач) у яких позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №00055640701 від 01.08.2023 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 956 660,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення №00055640701 від 01.08.2023, оскільки виявлені в акті перевірки порушення не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №00055640701 від 01.08.2023 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 956 660 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь Приватного підприємства Фірма «Колмар» понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позову в сумі 26840 грн.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.          Головне управління ДПС у Тернопільській області не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що судом при винесенні рішення не надано належної оцінки представленій податковим органом позиції та доказам, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав. Зазначають, що ПП фірма «Колмар» в «ланцюгу» постачання введено в товарообіг (легалізовано) товар – кукурудзу невідомого виробництва та виробника, з метою формування витрат та податкового кредиту, вважають , що  перевіркою встановлено, що Приватна фірма «Аграрна Нива» кукурудзу фактично не поставляло, то у ПП фірма «Колмар» відсутні підстави для віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по операціях з Приватна Фірма «Аграрна Нива», які відображено в бухгалтерському обліку,  складені податкові накладні з врахуванням факту поставки товару не відповідають вимогам ст..201 ПКУ та, відповідно, не дають право на податковий кредит. При складанні відповідних первинних документів за вищезазначеними нереальними операціями, які дійсно не відбулися, платником податків порушено норми частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, (із змінами) (далі – Положення № 88). 
Просять врахувати суд апеляційної інстанції ту обставину, що у справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.
Сторона позивача направила до суду апеляційної інстанції відзив від 29.05.2024 в якому заперечує аргументи апелянта, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції зазначає, як таке, що прийняте з повним з`ясуванням обставин справи і правою оцінкою правовідносин між сторонами.
Апелянт надав додаткові пояснення від 24.06.2024 року та від 18.07.2024 року, у яких зазначається про необхідність застосування правових висновків Верховного Суду, а також на стадії апеляційного розгляду просить долучити до матеріалів справи копії звернень про отримання податкової інформації, з якими зверталось Головне управління ДПС у Тернопільській області щодо встановлення даних по контрагентах ПП Фірми «Колмар». Вказані запити направленні після проведення податкової перевірки ПП Фірми «Колмар». 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ПП Фірма «Колмар» зареєстроване з 2007 як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, з основним видом економічної діяльності оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин КВЕД 46.21. Позивач є платником ПДВ.
Головним управлінням ДПС у Тернопільській проведено документальну позапланову перевірку ПП Фірма «Колмар» з 26.06.2023 по 04.07.2023 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, результати якої оформлені Актом від 11.07.2023 №5260/19-00-07-01/35088780.
Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення ПП Фірма «Колмар» п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 198.1., п. 198.2, п.198.3. п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. зі змінами та доповненнями, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, пп. 5 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 (із змінами і доповненнями), а саме: встановлено завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 2056361 грн.
01.08.2023 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 00055640701, яким було застосовано фінансові санкції в частині завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 2056361 грн.
В акті зазначено висновки щодо завищення на суму 1 956 660 грн. показника у рядку 10.2 (Колонка Б) Декларації внаслідок врахування всупереч п.п. «а» п. 198.1. ст. 198, абзацам першому - третьому п. 198.2., абзацам першому-другому п. 198.3. і абзацу третьому п. 198.6. ст. 198 Кодексу при його визначенні як нереальної (их) операції (й) з придбання у Приватної фірми «Аграрна Нива» продукції.
Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним в цій частині, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалюючи  судове рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному місяці, в якому вони були здійснені. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Суд першої інстанції вважав, що податковий орган не довів, що ПП Фірма «Колмар» було обізнаним щодо можливої неправомірної діяльність його контрагента ТОВ «Одео групп Україна». Як і не доведена сама нібито «Неправомірність дій»  ПФ «Аграрна Нива» та ТОВ «Одео групп Україна» .
Суд першої інстанції зазначив, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції, а право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ПП Фірма  «Колмар»  здійснювало фінансово-господарські операції з Приватною фірмою «Аграрна Нива», яке перебуває на обліку в ГУ ДПС у Тернопільській області.
Основний вид діяльності Приватної фірми «Аграрна Нива» - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Перевіркою встановлено відображення в бухгалтерському та податковому обліку документування операцій з придбання кукурудзи ПП Фірмою «Колмар» у Приватної Фірми «Аграрна Нива» на загальну суму 15 932 800 грн. з ПДВ, згідно укладеного договору поставки №01-14/04 від 14.04.2023р.
До перевірки також надано товарно-транспортні накладні на перевезення кукурудзи перевізником ТОВ «КСТ-Транс».
Станом на 20.07.2023 року розрахунки за придбану продукцію з Приватною Фірмою «Аграрна Нива» доведено частково в розмірі 10 918 291,00 грн. 
Висновок Головного управління ДПС в Тернопільській області про нереальність здійснення господарської операції базується на тому, що ПФ «Аграрна Нива» придбавала кукурудзу яку, продала позивачу у ТОВ «Одео Групп Україна», яке не могло виростити таку кількість сільськогосподарської продукції.
Такі висновки контролюючим органом зроблені на підставі даних ІС «Податковий блок» та даних Єдиного реєстру податкових накладних за 2022-2023 рр., Згідно якої встановлено, що Приватна Фірма «Аграрна Нива» здійснювало придбання кукурудзи у ТОВ «Одео Групп Україна», основним видом діяльності якого (за КВЕД) є 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Згідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Одео Групп Україна» в 2022 - 2023 рр. придбало 1,79 тон кукурудзи. ТОВ «Одео Групп Україна» придбаває ПММ, послуги зберігання зерна а реалізовує - кукурудзу. Відповідно до даних контролюючого органу, ТОВ «Одео Групп Україна» перебуває на загальній системі оподаткування, в 2022-2023 році у них було 4 найманих працівників, директор і бухгалтер в одній особі.
Згідно поданої звітності за 2022-2023 рр. не встановлено наявність земельних ділянок сільськогосподарського призначення на яких можна було вирощувати кукурудзу.
Відповідач вважав, що ТОВ «Одео Групп Україна» фактично введено в товарообіг (легалізовано) товар - кукурудзу невідомого виробництва та виробника, з метою формування витрат та податкового кредиту ПП Фірма «Колмар». Разом з тим, жодних письмових документів на обґрунтування вказаного твердження до суду апеляційної інстанції не представлено.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.44.1  ст.44 Податкового кодексу України  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до 198.2 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п. 198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пп. 198.6 ст.196 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Отже, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише відсутність у контрагентів платника податків основних засобів, матеріальних та трудових ресурсів для виконання спірних господарських операцій; лише певні недоліки в оформленні первинних документів - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Колегія суддів зазначає про те, що Великою Палатою Верховного Суду 07 липня 2022 року прийнято постанову у справі № 160/3364/19, якою закцентувано увагу на тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання свідчень особи щодо неприйняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів за ланцюгом постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в цій постанові також вказала, що вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.
Зазначені вище обставини з огляду на положення статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають встановленню під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при цьому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи.
Колегія суддів бере до уваги ту обставину, шо  позивачем до заперечення на акт перевірки так і до матеріалів позову долучено  ряд документів отриманих від ТОВ «Одео групп Україна».
Так, документальним підтвердженням про наявність земель в користуванні а території с. Малашівці та с. Іванківці Тернопільського району Тернопільської області в рамках договору інвестування починаючи з 2021 року є наступні документи : Договір інвестування №1 від 03.01.2022р. між ТОВ «Одео групп Україна» та ТОВ «Рубін Фарм», Додаткова угода до договору інвестування від 04.04.2022, Акт надання послуг № 4 від 21.07.2023, Платіжні інструкції №298, №299, №300.

На підставі викладеного, беручи до уваги наявний рух активів у процесі здійснення господарських операцій та наявність у Приватного підприємства Фірма «Колмар» та контрагентів фактів реальності здійснення господарської операції, проаналізувавши зв`язок між укладеними договорами та господарською діяльністю платника податку, витрати підтверджені первинними документами, які не мають дефектів по формі та змісту, що слугують підставами для відображення їх в податковому обліку та віднесення відповідних сум до податкового кредиту, колегія суддів вважає, що в даному випадку договори між позивачем та його контрагентом ПП «Аграрна Нива» та ТОВ «Одео Групп Україна» були реально виконані сторонами, кожна оподаткована господарська операція належним чином оформлена.

Отже, наявність підтверджуючих первинних документів свідчать про те, що висновки акту перевірки про порушення ПП Фірмою «Колмар» Податкового кодексу України в частині завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до податкового кредиту є помилковими, а зменшення позивачу суми податкового кредиту - протиправним.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 01.08.2023 №00055640701, в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість задекларовану в розмірі 1956660,00 грн є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, є належно встановленими та підлягають залишенню без змін. 

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд –

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року  у справі № 500/7072/23 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено  15.08.24