Справа № 454/281/24                         Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я. 
Провадження № 22-ц/811/1156/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        14 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,
 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання.
В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2022. Під час спільного проживання в них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач працює та отримує заробітну плату, однак ухиляється від її утримання.
Просила стягнути з відповідача утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 20.01.2023 і до досягнення дитиною - сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20коп. судового збору.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач не надала доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, будь-які докази про отримання доходу відповідачем у матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка - батька дитини надавати матеріальну допомогу, та враховуючи той факт, що у відповідача відсутній дохід та скрутне матеріальне становище, а також те, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини, тому виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу, підстав для задоволення позову немає.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.
Свідоцтвом про шлюб підтверджується, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.02.2022 був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №29.
Встановлено, що у сторін є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини, дитина мешкає разом із матір`ю, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.
Обов`язок по сплаті аліментів на утримання дружини виникає у відповідача незалежно від того чи працює позивач чи ні.
З врахування вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно взяв до уваги ту обставину, що відповідач є молодою працездатною особою і він не спростував факт не спроможності утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною, якій не виповнилось три роки, тому відповідач має надавати визначену законодавством допомогу позивачу.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.
Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
       Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 15.08.2024

Головуючий         

Судді