ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 447/2830/22
провадження № 61-14927св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Крайник Н. П., 
Левика Я. А., Шандри М. М., від 12 вересня 2023 року, до яких включені скарги на ухвали Львівського апеляційного суду, у складі судді Крайник Н. П., 
від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23 та 
№ 22-ц/811/377/23),
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції
1.           У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 000 000 грн.
2.           Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області, у складі судді Друзюк М. М., від 28 листопада 2022 року позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
3.           Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області 
від 21 грудня 2022 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 06 березня 2023 року про виправлення описки, позов повернуто особі, яка його подала.
Короткий зміст оскаржуваних ухвал апеляційного суду
4.           Не погодившись із вказаними ухвалами суду першої інстанції, 
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
5.           Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23).
6.           Апеляційний суд вказав, що апеляційна скарга на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року подана 02 лютого 2023 року з пропуском встановленого законом строку на її подання та ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення такого строку.
7.           Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23).
8.           Апеляційний суд вказав, що апеляційна скарга на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року подана 02 лютого 2023 року з пропуском встановленого законом строку на її подання, водночас зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними. При цьому судом враховано, що копію оскарженої ухвали від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав 17 січня 2023 року та подав апеляційну скаргу до суду 02 лютого 2023 року, тобто більше ніж через 15 днів з дня вручення йому судового рішення.
9.           Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року (апеляційне провадження 
№ 22-ц/811/429/23).
10.        Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23).
11.        Відмовляючи у відкритті апеляційних проваджень, колегія суддів вказала, що ОСОБА_1 отримав ухвали апеляційного суду від 22 березня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху 03 серпня 2023 року, однак у визначений судом десятиденний строк не усунув недоліки апеляційної скарги, поданої на ухвали суду першої інстанції від 28 листопада 2022 року та від 21 грудня 2022 року.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
12.        У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23) і 12 вересня 2023 року, а крім того постановити окремі ухвали щодо суддів Львівського апеляційного суду Крайник Н. П., Левика Я. А., і судді Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М. М.
13.        У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року і 21 грудня 2022 року, ухвали Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року і 12 вересня 2023 року (апеляційне провадження 
№ 22-ц/811/377/23), а крім того постановити окремі ухвали щодо суддів Львівського апеляційного суду Крайник Н. П., Левика Я. А., і судді Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М. М.
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
14.        У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду вказані касаційні скарги.
15.        Ухвалами Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 передано до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду для вирішення питання про їх прийняття.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, до якої включена скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23).
Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року та 21 грудня 2022 року.
Витребувано із Миколаївського районного суду Львівської області матеріали справи № 447/2830/22.
17.        Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, до якої включена скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23).
18.        Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року.
19.        У листопаді 2023 року матеріали справи № 447/2830/22 надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційні скарги
20.        Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права при вирішенні питань про відмову у відкритті апеляційних проваджень № 22-ц/811/429/23 та № 22-ц/811/377/23.
21.        Крім того, обґрунтовуючи помилковість висновків апеляційного суду щодо відмови у відкритті апеляційних проваджень, заявник наводить свої заперечення щодо підстав для залишення апеляційної скарги без руху, зазначених в ухвалах Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23 та № 22-ц/811/377/23).
22.        Вимоги касаційних скарг ОСОБА_1 обґрунтовує наступним:
-                     у вступних частинах ухвал апеляційного суду від 12 вересня 2023 року не зазначено місця постановлення ухвал; ухвали постановлені неповним складом суду, за відсутності підпису судді Шандри М. М.; в ухвалах вказано про оскарження заявником ухвал суду першої інстанції від 28 листопада 
2022 року та 21 грудня 2022 року, що не відповідає змісту поданої апеляційної скарги;
-                     у вступних частинах ухвал апеляційного суду від 12 вересня 2023 року помилково зазначено «головуючий суддя», замість «суддя-доповідач»;
-                     неправильно зазначено найменування позовної заяви;
-                     апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 
2022 року, проте заявником не подалась така скарга;
-                     у матеріалах справи відсутні докази направлення ухвал апеляційного суду від 22 березня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, не вказано номер поштового відправлення та не зазначено норму процесуального права, якою передбачено повторне направлення заявнику ухвал апеляційного суду від 22 березня 2023 року;
-                     у апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції від 21 грудня 
2022 року було викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;
-                     в суді першої інстанції було подано заяву про постановлення окремої ухвали щодо судді Друзюк М. М. за порушення норм матеріального та процесуального права у зв`язку із залишенням позовної заяви без руху, в якій зазначено про необхідність звернення до суду вищої інстанції для визначення підсудності цієї справи, чого суддя Друзюк М. М. не зробила, чим порушила вимоги частини першої статті 26 ЦПК України.
Відзиви на касаційні скарги до Верховного Суду не надійшли
Обставини справи
23.        У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 000 000 грн.
24.        Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області 
від 28 листопада 2022 року позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
25.        Копію ухвали Миколаївського районного суду Львівської області 
від 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 отримав 06 грудня 2022 року.
26.        Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області 
від 21 грудня 2022 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 06 березня 2023 року про виправлення описки, позов повернуто особі, яка його подала.
27.        Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області 
від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав 17 січня 2023 року.
28.        Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги (апеляційне провадження 
№ 22-ц/811/429/23).
29.        Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23).
30.        Копію ухвал Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23 та № 22-ц/811/377/23) 
ОСОБА_1 отримав 03 серпня 2023 року, недоліки апеляційної скарги, як на ухвалу суду першої інстанції від 28 листопада 2022 року, так і на ухвалу суду першої інстанції від 21 грудня 2022 року, у визначений апеляційним судом десятиденний строк з моменту отримання ухвали, не усунув.
31.        Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року (апеляційне провадження 
№ 22-ц/811/429/23).
32.        Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23).
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
33.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.
34.        Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
35.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
36.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
37.        Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
38.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
39.        Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 
1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).
40.        Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
41.        Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
42.        За змістом пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
43.        Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
44.        Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
45.        Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
46.        Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
47.        Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
48.        Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
49.        Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
50.        У розглядуваній справі ухвалою Львівського апеляційного суду 
від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23).
51.        Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд правильно вказав, що апеляційна скарга на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року подана 02 лютого 2023 року з пропуском встановленого законом строку на її подання, водночас зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не свідчать про поважність причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
52.        При цьому апеляційним судом обґрунтовано враховано, що копію оскарженої ухвали суду першої інстанції від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав 17 січня 2023 року, а не 28 січня 2023 року, як вказував заявник, та подав апеляційну скаргу 02 лютого 2023 року, тобто більше ніж через 15 днів з дня вручення оскарженої ухвали.
53.        Копію ухвали Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/377/23) ОСОБА_1 отримав 
03 серпня 2023 року, однак недоліки апеляційної скарги, у визначений апеляційним судом десятиденний строк з моменту отримання ухвали, не усунув.
54.        За таких обставин в контексті вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження 
№ 22-ц/811/377/23, оскільки апеляційну скаргу подано поза межами строку на апеляційне оскарження, а причини пропуску строку, наведені заявником, не визнано судом поважними та ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху інших підстав для поновлення строку не вказав.
55.        Факт отримання 03 серпня 2023 року ухвали апеляційного суду 
від 22 березня 2023 року підтверджено наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що спростовує відповідні доводи заявника.
56.        Також матеріалами справи спростовано доводи ОСОБА_1 про постановлення оскаржених ухвал неповним складом апеляційного суду та відсутність підпису судді Шандри М. М.
57.        Відмова у відкритті апеляційного провадження № 22-ц/811/429/23 в частині оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року не вплинула на подальший розгляд його апеляційної скарги на ухвалу цього ж суду від 21 грудня 2022 року про повернення позовної заяви.
58.        Доводи касаційної скарги про необхідність вирішення питання підсудності цієї справи у порядку, встановленому частиною першою статті 26 ЦПК України, є помилковими, оскільки у розглядуваній справі суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, не є однією із сторін.
59.        Інші доводи заявника Верховний Суд відхиляє, як такі що зводяться до помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права і не впливають на правильність оскаржуваних судових рішення.
60.        З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а тому підстави для задоволення касаційних скарг відсутні.
61.        Колегією суддів не встановлено підстав для постановлення окремих ухвал щодо суддів Львівського апеляційного суду Крайник Н. П., Левика Я. А. і судді Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М. М.
62.        Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
63.        Враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а оскаржених ухвал апеляційного суду без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, до яких включені скарги на ухвали Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23 та № 22-ц/811/377/23), залишити без задоволення.
2.           Ухвали Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, 
від 22 березня 2023 року (апеляційне провадження № 22-ц/811/429/23 та 
№ 22-ц/811/377/23) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: | В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников