ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м  У к р а ї н и

02 вересня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/7558/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),    суддів:  Юрко І.В., Чабаненко С.В.,     розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року в адміністративній справі №280/7558/23 (суддя Прудивус О.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

                В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1   звернувся до суду з  позовом  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив: 
–   визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.03.2022 з обмеженням її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №   118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” та з 01.03.2023 з обмеженням її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”;
–   зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії (нарахованої відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 280/5262/22) з 01.03.2022 без обмеження її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №   118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, та з 01.03.2023 без обмеження її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 з обмеженням її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №   118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, та з 01.03.2023 з обмеженням її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії (нарахованої відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 280/5262/22) з 01.03.2022 без обмеження її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №   118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, та з 01.03.2023 без обмеження її максимального розміру з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.  Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код ЄДРПОУ 20490012, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б)    на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1   073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду є необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що при перерахунку пенсії позивача діяв правомірно, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Відповідач здійснив перерахунки пенсії позивача керуючись п.2 постанов Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” та №168 від 24.03.2023 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, якими передбачено підвищення пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. 
           Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Так, позивач перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992                  №   2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон України від 09.04.1992 №   2262-ХІІ).
З 01.01.2018 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням приписів    ст. 13 Закону України від 09.04.1992 №   2262-ХІІ    та обмежено її розмір на рівні 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 по справі №   280/3003/19 (головуючий – суддя Татаринов Д.В.) відповідача зобов`язано здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеній відповідно до Закону України від 09.04.1992 №   2262-ХІІ, з урахуванням основного розміру пенсії в обсязі 77% відповідних сум грошового забезпечення до часу припиненим відповідного права або зміни законодавства. 
29.10.2019 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 по справі №   280/3003/19 набрало законної сили.
Також рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від                                03.12.2021 по справі № 280/9382/21 (головуючий – суддя Конишева О.В.) відповідача зобов`язано здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.01.2021 №   593/с про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
11.04.2022 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від                                03.12.2021 по справі № 280/9382/21 набрало законної сили.
При виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від                                03.12.2021 по справі № 280/9382/21 відповідачем повторно були застосовані приписи ст. 13 Закону України від 09.04.1992 №   2262-ХІІ    в частині обмеження розміру пенсії позивача в обсязі 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі №   280/5262/22 (головуючий – суддя Татаринов Д.В.) відповідача було зобов`язано здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення для нарахування пенсії від 18.01.2021 №   593/с, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 77% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат (а.с.6-8).
27.03.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі №   280/5262/22 набрало законної сили.
У серпні 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання розрахунку пенсії із урахуванням індексації.
Листом від 21.08.2023 № 13414-11980/Ш-02/8-0800/23 відповідач поінформував позивача, що на виконання Постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 та Постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 розмір пенсії позивача був проіндексований із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 та 1,197 з 01.03.2022 та з 01.03.2023 відповідно (а.с.5). 
Також відповідач у листі від 21.08.2023 № 13414-11980/Ш-02/8-0800/23 зауважив, що відповідно до ст. 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, який з 01.02.2022 становить 2   093,00 грн. (а.с.5). Отже, позивач, за позицією відповідача, отримує пенсію у максимальному розмірі.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Предметом спору у даній справі є питання правомірності нарахування позивачу у 2022 році та в 2023 році індексації пенсії, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №118 та №168 в межах максимального розміру пенсії.
Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі по тексту -  Закон №2262-XII).
08 липня 2011 року прийнято Закон України №3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (далі по тексту  - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.
Відповідно до статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру”, “Про статус народного депутата України”, “Про Національний банк України”, “Про Кабінет Міністрів України”, “Про дипломатичну службу”, “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про судову експертизу”, “Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, “Про наукову і науково-технічну діяльність”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, “Про пенсійне забезпечення”, “Про судоустрій і статус суддів”, Постанови Верховної Ради України від                      13 жовтня 1995 року “Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України”, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
В той же час, Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону  №2262-XII.
Згідно із пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.
Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону  №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.
Між тим, положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Відтак, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13 лютого 2019 року Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових “прогалин” щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був       би найбільш сприятливим для особи.
Враховуючи викладене вище, у вказаній справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від          30 серпня 2022 року в справі № 440/994/20.
Згідно із пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
З 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. 
Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Пунктом 10 постанови №168 визначено, що у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати   1500 гривень.
Так, оскільки розмір пенсії позивача після перерахунку перевищує максимальний розмір пенсії, визначеного законом у 2023 році в розмірі 20930,00 грн., підстави для виплати позивачу індексації пенсії відповідно до Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 та від 24.02.2023 року №168 відсутні.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 07.06.2024  року у справі №420/25804/23.
Посилання позивача та суду першої інстанції на відповідні висновки Верховного  Суду від 16.12.2021 року у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20,  від 17.02.2022  року  у  справі №640/11168/20,  від 16.11.2022  року у справі №340/7210/21,  та  Конституційного Суду України не є релевантними, адже вони стосуються саме обмеження  загального розміру пенсії максимальним розміром на підставі частини сьомої статті 43 Закону  №2262-ХІІ, в той час як в цьому випадку мова йде про визначення розміру індексації  пенсії, що не є тотожним встановленню максимального розміру пенсії
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при  постановлені  рішення допустив порушення  норм  матеріального  та  процесуального  права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову  в задоволені  позовних  вимог. 
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року в адміністративній справі №280/7558/23 - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року в адміністративній справі №280/7558/23 - скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1   відмовити.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.    

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко