УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/3549/23                 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Категорія 39                 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів Шевчук А.М., Талько О.Б. 
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) у м. Житомирі цивільну справу №278/3549/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» 
на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2024 року, яка постановлена під головуванням судді Дубовік О.М.
встановив:
У липні 2023 року позивач звернуся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати недійсними договори безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №15/12-20 від 15.12.2020 року, №29/12-20 від 29.12.2020 року, №24/02-21 від 24.02.2021 року, №19/03-21 від 19.03.2021 року, №20/04-21 від 20.04.2021 року, №01/08-22 від 01.08.2022 року, №16/08-22 від 16.08.2022 року, які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» (далі - ТОВ «Дівочки-Сад») та ОСОБА_1 .
Також у вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить стягнути із ТОВ «Дівочки-Сад» на його користь заборгованість за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №15/12-20 від 15.12.2020 року у розмірі 43 926,35 грн., за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №29/12-20 від 29.12.2020 року - 200 000,00 грн., за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №24/02-21 від 24.02.2021 року - 75 000,00 грн., за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №19/03-21 від 19.03.2021 року - 173 300,00 грн., за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №20/04-21 від 20.04.2021 року - 466 000,00 грн., за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/08-22 від 01.08.2022 року - 582 000,00 грн., за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №16/08-22 від 16.08.2022 року - 500 000,00 грн.
05 квітня 2024 року представник ТОВ «Дівочки-Сад» - адвокат Опанасюк С.П. подав до суду заяву, в якій просив поновити представнику ТОВ «Дівочки-Сад» процесуальний строк на подання заяви про виклик свідків та викликати в якості свідка ОСОБА_2 .
У судовому засіданні 08 квітня 2024 року протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні заяви про виклик свідків та заяви про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі такої заяви.
Не погоджуючись із протокольною ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у поновленні пропущеного процесуального строку, представник ТОВ «Дівочки-Сад» - адвокат Опанасюк С.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвалою від 17.08.2023 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного провадження. Згідно ч. 3 ст. 91 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. 
25 січня 2024 року судом задоволено заяву представника ОСОБА_1 та ухвалено здійснити виклик в якості свідка ОСОБА_2 . Однак згодом, в момент розгляду клопотання представника ТОВ «Дівочки-Сад» про доручення іноземному суду викликати та допитати свідка за його місцезнаходженням, а саме у судовому засіданні 26.03.2024 року представники ОСОБА_1 заявили про свою відмову від виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_3 . З огляду на вищенаведене у представника ТОВ «Дівочки-Сад» виникла необхідність клопотати у суду про його виклик за власною ініціативою, оскільки до цього моменту такої потреби об`єктивно не існувало. Оскільки потреба у поданні цього клопотання виникла вже після спливу вищевказаного строку представник ТОВ «Дівочки-Сад» вимушений був просити суд про його поновлення.
З огляду на встановлені обставини відмова у поновленні строку на подання заяви про виклик свідка очевидно та поза всяким розумним сумнівом ставить позивача ТОВ «Дівочки-Сад» в гірше становище порівняно з відповідачем ОСОБА_1 , аналогічне клопотання якого було задоволено судом.
Правом подати відзив сторона відповідача за первісним позовом не скористалася.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Частинами 1, 2 статті 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
При цьому, поважними можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
У частинах 7, 8 статті 127 ЦПК України зазначено, що про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.
Тобто процесуальним законом визначено право суду ухвалювати відповідні процесуальні рішення у виді ухвали, не виходячи до нарадчої кімнати, разом із цим передбачено обов`язок суду щодо занесення відомостей про таке судове рішення до протоколу судового засідання.
Відповідно до частини 10 статті 268 ЦПК України в ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.
Разом з тим, ст. 10 ЦПК України передбачено, що суди при розгляді справи керуються принципом верховенства права, і відповідно до цього розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку на подання заяви про виклик свідків, мав постановити мотивовану ухвалу про поновлення строку або про відмову у поновленні процесуального строку.
Однак, постановляючи протокольну ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку для подачі заяви про виклик свідків, суд першої інстанції не навів належного обґрунтування підстав відмови у поновленні процесуального строку, чим порушив вимогу процесуального закону, який зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, та позбавив апеляційний суд можливості перевірити та оцінити законність підстав такої відмови.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм чинного процесуального законодавства, а тому згідно положень ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» задовольнити.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.

Головуючий Судді