13.09.24
22-ц/812/1021/24
Справа № 473/4591/23                                  Головуюча у 1-й інстанції Рак Л. М.
Провадження № 22ц/812/1021/24                 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.

П О С Т А Н О В А
 
Іменем України
13 вересня 2024 року                                                                м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючої-судді: Ямкової О. О.,
суддів: Коломієць В. В., Локтіонової О. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу
за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 
на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Рак Л. М. у місті Очакові Миколаївської області о 11 год. 09 хв. зі складанням його повного тексту 26 квітня 2024 року, по справі
за позовом 
Акціонерного Товариства «Сенс Банк» 
(далі АТ «Сенс Банк»)
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И Л А: 
У серпні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 48 976 грн 49 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, що виникла в період користування позичальницею кредитними коштами, наданими їй банком. 
В обґрунтування позову зазначив, що позичальницею ОСОБА_1 15 вересня 2021 року укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №501360090 на суму 40 142 грн. шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Між тим, в порушення умов договору кредитування позичальниця перестала погашати у визначені строки суму основного кредиту та проценти за користування кредитом, а тому у банка виникло право вимагати дострокового повернення основного боргу та процентів за користування кредитом.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 вересня 2023 року справу направлено до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю.
Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2023 року за позовом відкрито провадження.
7 листопада 2023 року відповідачка звернулась з заявою про передачу справи для розгляду до Фрунзенського районного суду міста Харкова за підсудністю, оскільки вона змінила своє місце проживання та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа в місті Харкові.
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року у задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_1 відмовлено.
У подальшому ОСОБА_1 на позовну заяву подано відзив, у якому вона вважала позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, заперечувала проти дострокового стягнення кредитної заборгованості, з огляду на те, що кредитним договором не передбачено такої можливості. Крім того вона не отримувала вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості та вважала проведений банком розрахунок помилковим, оскільки за проведеним нею самостійно розрахунком, сума поточної заборгованості складає 14 352 грн 68 коп. Заперечувала проти стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на форс-мажорні обставини, викликані збройною агресією російської федерації проти України, особливо з урахуванням того, що вона мешкає у містах Харкові або Очакові, які віднесено до територій можливих бойових дій.
У січні 2024 року відповідачка звернулась до суду з заявою з прохання розглядати справу за її відсутності, просила врахувати її пояснення та доводи, надані у відзиві на позовну заяву. 
У відповіді на відзив позивач вважав його доводи безпідставними, та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки заборгованість за кредитом виникла внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань за договором приєднання, що є підставою для стягнення заборгованості на користь позивача у зазначеному в позовній заяві розмірі, навівши суми та складові заборгованості, що не відповідають наданому банком розрахунку.
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року позов АТ «Сенс Банк» задоволено в повному обсязі, ухвалено про стягнення з ОСОБА_1 48 976 грн та 49 коп. заборгованості за кредитним договором №501360090 від 15 вересня 2021 року. 
При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав наявними підстави для стягнення заборгованості внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань. 
В апеляційній скарзі відповідачка, посилалась на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та не відповідає фактичним обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
На думку позивачки, ухвалюючи оспорене нею рішення, суд не врахував, що: в порушення вимог закону та договору її не було повідомлено про дострокове розірвання договору та дострокове стягнення кредиту; позивачем порушено порядок направлення вимоги про сплату кредитної заборгованості, строк виплати якої ще не настав; вимогу направлено не за адресою її проживання, про що позивача було повідомлено в анкеті-заяві; крім того право банку на дострокове стягнення заборгованості не передбачено умовами укладеного між ними кредитного договору. 
Тому вважала, що позивачем не вжито усіх заходів досудового врегулювання спору, а судом проігноровано неможливість притягнення її до відповідальності, враховуючи, що порушення зобов`язання сталося внаслідок непереборної сили, оскільки військова агресія на території України відбувається по сьогоднішній день.
Судом не враховано проведений нею розрахунок заборгованості на значно меншу суму, в той час як позивачем не розкрито складових «загальної» заборгованості, що викликає у неї підозри щодо включення до неї штрафних санкцій заборонених на період дії воєнного стану. 
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано, натомість, на адресу апеляційного суду 12 вересня 2024 року направлено заяву, в якій позивач підтримує пред`явлений позов.
Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 5 та 19 липня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 , підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк», назва якого змінена на АТ «СенсБанк», стосовно укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа – Банк». У анкеті позичальницею підтверджено отримання попередньої інформації про загальні умови кредитування, викладені раніше в підписаному нею паспорті споживчого кредиту на підтвердження цього інформування, зокрема, щодо умов та термінів з оплати щомісячних платежів, процентів за користування кредитними коштами (а.с.7-11).
Після отримання достатньої інформації про умови кредитування, в той же день, позичальницею ОСОБА_1 підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501360090, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з метою отримання споживчого кредиту «Кредит готівкою» на загальні споживчі цілі у розмірі 40 142 грн, з метою погашення заборгованості за двома окремими кредитними договорами на суму 2 702 грн та 12 313 грн, шляхом переказу коштів на рахунки, відкриті у банківських установах та 25 127 грн для власних потреб, строком на 60 місяців зі сплатою процентів в розмірі 28% річних, із зобов`язанням здійснювати повернення кредиту рівними ануїтетними платежами у мінімальному розмірі 1 249 грн 86 коп. до 15 числа кожного місяця згідно підписаного графіку платежів (а.с.4-6зв). 
Прийнявши та підписавши оферту та анкету-заяву позичальниця беззастережно підтвердила, що приймає акцепт публічної пропозиції на укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на вебсторінці банку, яка надана позичальниці шляхом самостійного завантаження чинної пропозицій на сайті банк. Також підтвердила ознайомлення з положеннями законодавства України, що регулюють порядок користування послугами банку. 
Отже, договір, укладений між сторонами складається з анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування в частині, що не суперечить підписаній нею оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії від 15 вересня 2021 року, за умовами яких ОСОБА_1 узгоджено такі суттєві умови кредитування, як розмір наданого споживчого кредиту, строк кредитування, річна процентна ставка за користування кредитом та графік платежів (а.с.4- 6, 9-11).
Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. 
Тобто положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. 
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про доведеність банком за допомогою належних доказів обставин, які підтверджують укладення з відповідачкою договору-приєднання з погодженням усіх суттєвих умов, які надані позивачем до матеріалів справи, зокрема, процентів та умов повернення кредитних коштів, з можливістю договірного списання. Стосовно інших умов договору комплексного банківського обслуговування, в тому числі наслідків несвоєчасного виконання кредитних зобов`язань, позичальницею зазначено лише про ознайомлення з ними та їх розуміння. 
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу – до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами – стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Втім, за змістом частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Разом з тим, за умовами договору кредитування, погодженими сторонами в підписаній ними оферті від 15 вересня 2021 року, кредит позичальниці надано строком на 60 місяців, тобто до 15 вересня 2026 року зі сплатою 28% річних (а.с.4-6). 
На виконання цих умов позичальницею ОСОБА_1 здійснена часткова сплата щомісячних ануїтетних платежів шляхом автоматичного погашення заборгованості у строк до 14 лютого 2022 року (а.с.13).
За наведеного, враховуючи тривалий строк несплати позичальницею платежів за отриманим кредитом, банк висунув відповідачці 5 червня 2023 року вимогу про повернення заборгованості за кредитом станом на 22 січня 2023 року у загальному розмірі 48 976 грн 49 коп., частина якої є повернення кредиту у достроковому порядку (а.с.21). Для чого направив на одну з її адрес рекомендованого листа (а.с.22-24).
Відповідно до письмових пояснень сторін у справі вимогу позичальницею отримано не було, і нею у строк до 30-ти днів не виконано.
Незважаючи на те, що положення підписаної позичальницею оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту та анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування не передбачають права банку пред`явити вимогу про дострокове погашення кредиту до позичальника, АТ «Сенс Банк» 30 серпня 2023 року пред`явив даний позов до суду, у якому вимагав стягнення з відповідачки суми виданого кредиту із нарахованими процентами станом на 22 січня 2023 року, яка відповідає поточній сумі заборгованості зазначеній у розрахунку станом на 28 лютого 2023 року в розмірі 12 458 грн 50 коп. та суми, строк виплати якої ще не настав, в розмірі 36 517 грн 99 коп. (а.с.13) та просив суд про стягнення на його користь 48 976 грн 49 коп.
Проти таких підстав для дострокового стягнення суми, строк виконання якої ще не настав, відповідачка заперечила, обґрунтувала це тим, що умови підписаної нею анкети-заяви та оферти не передбачають право банка на пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, а сама вимога нею не отримана.
За таких підстав та враховуючи заперечення позичальниці в частині неотримання нею вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, а також положення Закону України «Про споживче кредитування» в частині можливості дострокового виконання зобов`язання за договором споживчого кредитування, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідачки платежі з тіла кредиту та процентів, строк сплати яких станом на 22 січня 2023 року не настав. Наведені банком умови з дострокового повернення кредиту є такими, що не передбачені умовами кредитування, погодженими з позичальницею ОСОБА_1 .
Тому підстави для дострокового повернення кредитних коштів, строк виконання яких ще не настав, відсутні.
За такого задоволенню підлягають вимоги банку щодо стягнення на його користь з відповідачки суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 834 грн 33 коп. та за процентами за користування кредитом у розмірі 10 624 грн 17 коп., а усього 12 458 грн 50 коп.
Виходячи із встановлених колегією суддів обставин, судове рішення вслід змінити з підстав, передбачених пунктами 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, зазначивши про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» поточної кредитної заборгованості станом на 22 січня 2023 року в загальному розмірі 12 458 грн 50 коп., яка складається з 1 834 грн 33 коп. заборгованості за тілом кредиту та 10 624 грн 17 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом.
Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо наявності форс-мажорних обставин, як підстави для звільнення позичальниці від виконання кредитного зобов`язання, не є підставою для відмови у задоволенні позову банка та зводяться до переоцінки доказів та обставин справи. 
У відповідності до статті 141 ЦПК України наявні підстави для зміни судового рішення в частині стягнення судових витрат, за яким слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» 682 грн 75 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3001 грн 88 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року змінити, задовольнив позовні вимоги АТ «Сенс Банк» частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» в рахунок погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 501360090 від 15 вересня 2021 року - 12 458 грн 50 коп. та 682 грн 75 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 3001 грн 88 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України. 
Головуюча                                                         О. О. Ямкова

Судді                                                                 В. В. Коломієць

О. В. Локтіонова