ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року	Львів	Справа № 140/28018/23 пров. № А/857/2827/24	
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Пліша М. А., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі №140/28018/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Кераміки ТД" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
суддя в 1-й інстанції – Сорока Ю. Ю.,
дата ухвалення додаткового рішення – 23 січня 2024 року, 
місце ухвалення додаткового рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту додаткового рішення – не зазначено,

                                                             в с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дім Кераміки ТД" звернулося у суд з позовом до відповідача - Львівської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100168/2 від 06 квітня 2023 року та №UA209000/2023/100237/2 від 17 травня 2023 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000971 та №UA209230/2023/001327. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100168/2 від 06 квітня 2023 року та №UA209000/2023/100237/2 від 17 травня 2023 року. Визнано протиправними та скасовано картки Львівської митниці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000971 та №UA209230/2023/001327.
12 січня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Кераміки ТД" звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн, до якої долучив докази на підтвердження фактичного понесення таких витрат.
23 січня 2024 року на адресу суду надійшло заперечення представника Львівської митниці на заяву про ухвалення додаткового рішення з проханням відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року заяву представника позивача про винесення додаткового рішення щодо судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Кераміки ТД" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Кераміки ТД" витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок. У стягненні решти суми витрат відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертає увагу на те, що витрати на правничу допомогу адвоката позивач сплачує за супроводження справи у суді, у виді представництва інтересів у суді шляхом подання позову, відповіді на відзив, клопотань тощо, однак витрати за підготовку заяви на Львівську митницю в порядку ч.8 ст.55 МК України не можуть бути відшкодовані, оскільки такі не є правничою допомогою у суді. Крім того, у ході судового розгляду цієї справи питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалося, а відтак витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розумінні статті 137 КАС України, які б підлягали відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у цій справі відсутні. Таким чином, витрати на переклад документів без залучення перекладача судом не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи, а відтак і не підлягають розподілу. Також зауважує, що відповідь на відзив містить формальний виклад законодавства, яке стосується аналогічних справ, тому такого значного обсягу часу та зусиль не потребувало. За наведених обставин вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, значно завищеним та таким, який не відповідає критеріям співмірності. Просить скасувати додаткове судове рішення та прийняти нове судове рішенням, яким зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що доводи апелянта є безпідставними та необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції враховано прохання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та з дотриманням критеріїв розумності та справедливості зменшено їх розмір до 9000,00 грн. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване додаткове рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін. 
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Задовольняючи частково заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом не є співмірною з обсягом цих послуг та з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, а тому наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст.30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав суду копії таких документів: 1) договір про надання правничої допомоги від 01 червня 2023 року; 2) додаток №1 від 01 червня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 01 червня 2023 року; 3) рахунок №171 від 17 серпня 2023 року; 4) виписку з банківського рахунку АО «АФК» за 17 серпня 2023 року; 5) рахунок №182 від 06 вересня 2023 року; 6) виписку з банківського рахунку АО «АФК» за 06 вересня 2023 року; 7) акт приймання-передачі наданих послуг від 06 вересня 2023 року.
Зі змісту акту надання -отримання послуг від 06 вересня 2023 року вбачається, що адвокатом надано такі послуги: 1. підготовчі дії до подання, підготовка та подання до Волинського окружного адміністративного суду позовної заяви, що включає в себе: 1) повний аналіз документів, наданих клієнтом, формування правової позиції щодо форм та способу захисту інтересів клієнта; 2) проведення переговорів та консультацій з клієнтом на предмет необхідності надання додаткових документів, узгодження позиції щодо обраних форм та способів захисту інтересів клієнта; 3) виготовлення необхідної кількості копій документів, які долучаються до позову та їх засвідчення на предмет відповідності оригіналу, а також замовлення перекладу окремих документів (без вартості перекладу) – 9000,00 грн 2. підготовка позовної заяви та її подача до суду – 4000,00. Загальна вартість – 13000,00 (а.с.102, том 1).
У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, значно завищеним та таким, який не відповідає критеріям співмірності та розумності, тому задоволений судом першої інстанції розмір витрат  на професійну правничу допомогу 9000,00 грн є завищеним.
Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.
Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів зазначає, що зі змісту акту здачі – приймання наданих послуг вбачається, що такий не містить вказівки та обґрунтування часу, витраченого адвокатом на надані послуги правової допомоги, тому заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу в сумі 13000 грн не підтверджується належними доказами та є завищеним.
При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат, тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно проаналізовано долучені документи про надання правової допомоги та надано їм правову оцінку щодо підставності стягнення витрат на надання правової допомоги.
Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, необхідно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, проте стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вказані витрати у розмірі 6000,00 грн, оскільки такий розмір буде відповідати принципу співмірності та розумності у спірних правовідносинах.
Доводи апеляційної скарги відповідача колегія суддів вважає частково підставними щодо визначення розміру, проте щодо відсутності підстав для стягнення таких, колегія суддів вважає, що такі не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно з ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку про зміну додаткового судового рішення у частині визначення суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 242, 250, 252, 311, 315, 316, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
                                                         п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити частково. 
Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі №140/28018/23 змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини додаткового рішення у наступній редакції: 
“Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Кераміки ТД" витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн (шість тисяч) гривень 00 копійок.”
У решті додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі №140/28018/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 09 серпня 2024 року.