Номер провадження: 33/813/2224/24
Номер справи місцевого суду: 496/3235/24 
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 року                                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги захисника Савицького Андрія Яковича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
26.04.2024 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Савицький А.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. На підтвердження повноважень на представництво ОСОБА_1 захисник додав до скарги копію ордеру серії ВН №1349547 від 28.04.2024 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Положення ст.7 КУпАП встановлюють, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст.294 КУпАП.
Так, за положеннями ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. 
Отже, вказаною статтею встановлений строк оскарження. Зокрема, десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. Положеннями чинного КУпАП не передбачено залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки за відповідним клопотанням у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2024 Біляївський районний суд Одеської області розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та захисника в її інтересах. Копію постанови захисник отримав на електронну пошту 26.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку (а.с.29). Апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 захисник скерував до суду засобами поштового зв`язку 04.07.2024 року, що підтверджується штампом на конверті.
Наведене свідчить, що апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-деного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду дана скарга не містить. 
Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його. В протилежному випадку – у разі не подання такого клопотання або у разі визнання судом вказаних підстав пропуску строку не поважними, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.
Отже, враховуючи вказану вимогу закону, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про поновлення строку на апеляційне оскарження за власною ініціативою, без відповідного клопотання апелянта.
Враховуючи, що апелянт не порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та скаржником не заявлено клопотання про його поновлення.
Крім того, слід зазначити про таке.
Статтею 271 КУпАП унормована участь захисника у розгляді справи.
Так, у ч.1 ст.271 КУпАП встановлено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Частина 2 ст.271 КУпАП передбачає, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.
Проте, всупереч наведених вище вимог закону захисником до апеляційної скарги витягу з договору про надання правової допомоги, засвідченого підписами сторін, додано не було. Більше того, в суд першої інстанції такий документ також не було надано, що підтверджується матеріалами справи.
З копії ордеру вбачається наявність примітки: «Договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються». Разом з тим, положення ч.2 ст.271 КУпАП безумовно вимагає надання захисником саме витягу з договору, з зазначенням повноважень адвоката або обмежень його прав на вчинення окремих дій як захисника та засвідчення витягу підписами сторін. Така вимога закону є обов`язковою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 зауважувала, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).
За вказаних обставин, апеляційний суд позбавлений можливості визначити обсяг повноважень захисника Савицького А.Я. на представництво інтересів особи, яка притягується в рамках цієї справи до адміністративної відповідальності, в суді апеляційної інстанції.
Зазначені обставини є процесуальною перешкодою для подальшого розгляду справи та унеможливлюють прийняття вказаної апеляційної скарги до провадження апеляційного суду.
У зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника Савицького А.Я. не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.271, 294 КУпАП, а саме захисник не надав у повному обсязі до апеляційної скарги передбачених законом доказів щодо наявності у нього повноважень на подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим така апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права на повторне звернення у встановленому законом порядку з апеляційною скаргою у разі усунення обставин, що були підставою для її повернення, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст.ст.271, 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Савицького Андрія Яковича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, разом з доданими до неї матеріалами, - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  І.А.Артеменко