Справа № 170/574/24  Провадження №33/802/651/24 	Головуючий у 1 інстанції:Жевнєрова Н. В. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пузіна Дениса Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , помічника машиніста електровоза АТ «Укрзалізниця», до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Шацького районного суду Волинської області від 03.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.08.2024 року о 19:48 годині на вулиці Степана Бандери, 23 в селищі Шацьк Ковельського району Волинської області керував транспортним засобом марки "RENAULT MEGANE", д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.25-26).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Пузін Д.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. 
Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що 10.08.2024 року водій ОСОБА_2 здійснював перевезення ОСОБА_3 до лікарні з пошкодженням ока, що підтверджується відповідними документами, які ОСОБА_3 може надати суду, що свідчить, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані крайньої необхідності (а.с.30-31). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Пузін Д.М., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.36, 37) не з`явилися. Від них на адресу апеляційного суду не надходили заяви про відкладення розгляду справи. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника Пузіна Д.М., відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 111332 від 10.08.2024 року (а.с.1);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.2);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Шацька лікарня» від 10.08.2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3);
-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2801894 від 10.08.2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України (а.с.4); 
-відеозаписом події (а.с.8).
-зобов`язанням ОСОБА_1 від 10.08.2024 року (а.с.9).
Згідно довідки, складеної начальником СПД № 1 (сел.Шацьк) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Лайтара А. від 11.08.2024 року, вбачається, що згідно з відомостями ІКС ІПНП України ОСОБА_1 , 1998 року народження, протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КпАП України не притягувався (а.с.5). 
Також згідно довідки, складеної начальником СПД № 1 (сел.Шацьк) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Лайтара А. від 11.08.2024 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель села Любеля, Львівської області, згідно з даними ІКС ІПНП отримував посвідчення водія: НОМЕР_2 від 18.10.2017 року (а.с.6).
При розгляді справи місцевим судом було допитано в якості свідка ОСОБА_3 Взяті показання свідка судом першої інстанції належним чином обґрунтовані. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Беручи до уваги вищенаведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції і цим доводам місцевим судом надано вірну правову оцінку.
Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння в стані крайньої необхідності, оскільки здійснював перевезення ОСОБА_3 до лікарні з пошкодженням ока, на увагу апеляційного суду не заслуговують з наступних підстав.
Згідно зі статтею 18 КпАП України крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.
Таким чином крайньої необхідності у діях ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.
Відповідно усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися щоб надати пояснення в обґрунтування вимог викладених в апеляційній скарзі, а також ніяких клопотань від них на адресу суду не надходило. Суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України відсутні.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Пузіна Дениса Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                                  Гапончук В.В.