УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2024  року
м. Київ
справа № 336/941/19-к
провадження № 51 - 298впс 23
Верховний Суд колегією   суддів  Першої судової   палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді                                      ОСОБА_1 ,
суддів:                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. голови Запорізького апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя  від 27 травня 2024 року з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання в.о. голови Запорізького апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року до іншого суду апеляційної інстанції для розгляду по суті. 
Подання мотивовано тим, що у Запорізькому апеляційному суді неможливо  визначити суддю-доповідача для перегляду вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явились, що відповідно до ч. 4 ст. 34 КПК України не перешкоджає його розгляду. 
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши наведені у поданні доводи, Суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо, зокрема, після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За вимогами  ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Положеннями ч. 3 ст. 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя вироком від 27 травня
2024року визнав  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 невинуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдав їх на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю їх винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.
03 липня 2024 року до Запорізького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя  від
27 травня 2024 року. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи для розгляду вказаного провадження визначено склад колегії суддів: головуючого суддю ОСОБА_7 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 
08 липня 2024 року ухвалою Запорізького апеляційного суду задоволено відвід судді ОСОБА_7 
24 липня 2024 року під час повторного розподілу справи визначено склад колегії: головуючого суддю ОСОБА_10 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 
26 липня 2024 року ухвалою Запорізького апеляційного суду задоволено відвід судді ОСОБА_10 
29 липня 2024 року автоматизований розподіл справи між суддями не відбувся, оскільки для апеляційного розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неможливо визначити суддю-доповідача.
Як убачається з подання та наданих матеріалів кримінального провадження, на цей час у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду  працює три судді: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Судді ОСОБА_7 , ОСОБА_10  вже брали  участь у апеляційному  перегляді вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , постановлене  ними рішення скасовано Верховним Судом, що відповідно до ч. 3 ст. 76 КПК України виключає  їхню повторну участь  у цьому кримінальному провадженні.
Суддя ОСОБА_11 брала участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування (ухвала Запорізького апеляційного суду від 07 лютого 2019 року), що також унеможливлює її участь у перегляді вироку суду першої інстанції.
Судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 входять до судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду.
Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено можливість за рішенням зборів суддів відповідного суду запровадження спеціалізації суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Підпунктами 2.3.21 та 2.3.22 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.
Рішенням Ради суддів України від 11 червня 2021 року № 8 роз`яснено, що в суді, у якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли неможливо утворити колегію з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), визначення головуючого судді здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації та належності їх до судових палат.
У разі неможливості визначення судді-доповідача (головуючого судді) з числа суддів судової палати з розгляду кримінальних справ (проваджень) справа передається для визначення підсудності відповідно до норм КПК України.
Отже у Запорізькому апеляційному суді для розгляду апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неможливо визначити суддю-доповідача з числа суддів судової палати з розгляду кримінальних справ.
За таких обставин і з урахуванням положень ст. 34 КПК України Суд уважає, що подання в.о. голови Запорізького апеляційного суду підлягає до задоволення. 
Враховуючи викладене та керуючись ст. 34 КПК України, Суд
ухвалив:
Подання в.о. голови Запорізького апеляційного суду задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя  від 27 травня 2024 року направити до Дніпровського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                           ОСОБА_3