ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5935/24 Справа № 185/11452/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Перекопський  М.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр кредит фінанс” на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №185/11452/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр кредит фінанс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,–

ВСТАНОВИЛА:

       У лютому 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Балацький Д.П. звернувся до суду з клопотанням про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив забезпечити витрати на професійну правничу допомогу надану ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 05.01.2024 року, додаткової угоди від 05.01.2024 року до договору про надання правничої допомоги, акту наданих послуг від 10.02.2024 року по договору про надання правничої допомоги та квитанції про сплату надання юридичних послуг від 10.02.2024 року (а.с. 105-106).
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року задоволено частково клопотання представника відповідача про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнуто з ТОВ “Укр кредит фінанс” на користь  ОСОБА_1  судові витрати у розмірі 13 000,00 грн (а.с. 140).
       Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ТОВ “Укр кредит фінанс” подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу (а.с. 143-146).
        ОСОБА_1  не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.
       Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що суду надані обґрунтовані докази вартості витрат на правничу допомогу, які відповідають дійсній ринковій вартості таких послуг та судом не встановлено підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
       Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
       Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
       Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
       1) на професійну правничу допомогу;
       2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
       3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
       4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Відповідно до положень частин 1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
       1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
       2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
       1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
       2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
       3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
       4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
       1) у разі задоволення позову - на відповідача;
       2) у разі відмови в позові - на позивача;
       3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
       1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
       2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
       3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
       4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
       Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
       Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
       Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.
       Тобто, саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
       Установлено, що під час розгляду даної справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 професійну правничу (правову) допомогу надавав адвокат Балацький Д.П. на підставі та в обсягах згідно з договором про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 05 січня 2024 року та додаткової угоди №1 до нього від 05.01.2024 року (а.с. 70–71, 110).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи скарги про те, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги та представництва інтересів від 05.01.2024 року.
       Подаючи клопотанням про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_1 - адвокат Балацький Д.П. зазначив про те, що під час надання правничої допомоги клієнту було підготовлено та укладено договір про надання правничої допомоги, постійно надавалися консультації, проводився аналіз позовної заяви та вивчення додатків до неї, багаторазово до державних установ та приватних товариств направлялись адвокатські запити, заяви, скарги, здійснювалась постійна робота пов`язана зі складанням додатків, направлення складених документів Укрпоштою та засобами електронного зв`язку, спілкування з представниками установ та товариств, витребування у них відповідей на запити, заяви, їх вивчення та аналіз, а також неодноразово приймалась участь у судових засіданнях, які будуть також і у майбутньому, про що 10.02.2024 року складено акт наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024 року ОСОБА_1 та після сплати послуг видано квитанцію №10/02-2024 від 10.02.2024 року про сплату ОСОБА_1 надання юридичних послуг (а.с. 105-106).
Подаючи клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу адвокат Балацький Д.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав докази на підтвердження понесення судових витрат за надання професійної правничої допомоги, а саме: копію акту наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024 року ОСОБА_1 (а.с. 107); копію квитанції №10/02-2024 про сплату надання юридичних послуг (а.с. 108); копію ордеру серія АЕ №1252373 (а.с. 109); копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 05.01.2024 року (а.с. 110).
Згідно умов договору укладеного між адвокатом Балацьким Д.П. та ОСОБА_1 , а саме: п. 1.1. Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 4.3. Договору за надання правничої допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі. Розмір гонорару адвоката визначається додатковими угодами до цього договору. 
Пунктом 1 додаткової угоди №1 від 05.01.2024 року на виконання п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.5. договору адвокат і клієнт погодили, що вартість наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024 року становить суму, що попередньо розраховується на підставі виду правничої допомоги (послуги), виміру, об`єму, вартості за одиницю та загальної вартості зазначених у таблиці нижче та корегується у разі необхідності актом наданих послуг по договору по факту наданих послуг. 
В Акті наданих послуг від 10.02.2024 року зазначені надані адвокатом послуги та їх вартість, а саме: 04.01.2024 року — консультації та складання договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів — 1 000,00 грн; 05.01.2024 — отримання, вивчення та аналіз позовної заяви з додатками — 1 000,00 грн; 06.01.2024 — складання адвокатського запиту та додатків до Павлоградського РВП, направлення запиту поштою — 700,00 грн; 06.01.2024 року - складання та направлення поштою заяви до ПАТ “ПУМБ” — 700,00 грн; 06.01.2024 року — складання адвокатського запиту та додатків до ПАТ “ВФ Україна”, направлення запиту поштою — 700,00 грн; 15.01.2024 року — витребування, отримання та аналіз відповіді з Павлоградського ВП — 300,00 грн; 10.01.2024 року — прийняття участі у судовому засіданні, аналіз ухвал — 1 000,00 грн; 16.01.2024 року - складання повторного адвокатського запиту та додатків до Павлоградського РВП, направлення запиту поштою — 700,00 грн; 16.01.2024 року - складання адвокатського запиту та додатків до Печерського УП у м.Києві, направлення запиту поштою — 700,00 грн; 22.01.2024 року — витребування, отримання та аналіз відповіді з Павлоградського РВП — 300,00 грн; 26.01.2024 року — витребування, отримання та аналіз відповіді з ПрАТ “ВФ Україна” — 300,00 грн; 05.02.2024 року — витребування, отримання та аналіз відповіді з ПАТ “ПУМБ” — 300,00 грн; 06.02.2024 року — витребування, отримання та аналіз відповіді з додатками з Печерського УП у м.Києві — 300,00 грн; 06.02.2024 року — складання клопотання про долучення доказів та додатків, направлення матеріалів до Павлоградського міськрайонного суду та позивачу — 500,00 грн; 07.02.2024 року — прийняття участі у судовому засіданні, аналіз ухвал — 1 000,00 грн; 10.02.2024 року — підготовка скарги з додатками на бездіяльність слідчого, дізнавача, направлення до Павлоградського міськрайонного суду — 1 000,00 грн; 11.02.2024 року — складання клопотання про долучення доказів та додатків, направлення матеріалів до Павлоградського міськрайонного суду та позивачу — 500,00 грн; 02.2024 року — прийняття участі у судовому засіданні в Палоградському міськрайонному суді — 1 000,00 грн; 05.03.2024 року — прийняття участі у судовому засіданні — 1 000,00 грн.
Надання зазначених в акті послуг підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.
Доводи скарги про те, що адвокат Балацький Д.П. брав участь лише в одному судовому засіданні спростовуються матеріалами справи, а тому не беруться колегією суддів до уваги.
       Згідно квитанції №10/02-2024 від 10.02.2024 року ОСОБА_1 сплачено кошти за послуги наданні адвокатом Балацьким Д.П. у сумі 13 000,00 грн (а.с. 108). 
ТОВ “Укр кредит фінанс” 06 березня 2024 року через підсистему “Електронний суд” сформувало клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу посилаючись на те, що витрати які було заявлено не є співмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом на надання правової допомоги у даній справі (а.с. 120-121).
Разом з тим, колегія суддів вказані доводи до уваги не бере, оскільки не наведено будь-яких конкретних обставин та не надано відповідних доказів щодо спростування реальності, розумності та співмірності витрат на правничу допомогу понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді першої інстанції, які підтверджуються письмовими доказами до клпоотання, яке було предметом розгляду. У відповідності до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Враховуючи вищевикладене, а також застосовуючи принципи співмірності й розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає обгрунтовані висновки суду про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката Балацького Д.П. про забезпечення витрат на правничу допомогу та необхідність їх стягнення з позивача, оскільки такі витрати відповідають дійсній ринковій вартості таких послуг.
Апелянтом не наведено належних та колегією суддів не встановлено підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,–

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр кредит фінанс” — залишити без задоволення.
       Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №185/11452/23 — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова

                                                                                Т.П. Красвітна