ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  903/1130/23 (903/87/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Огородніка К. М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1              (вх. № 4136/2024)
на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024
у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. (головуючий), Тимошенко О.М., Юрчук М.І
у справі № 903/1130/23 (903/87/24)
за позовом Акціонерного товариства " Комерційний банк "Глобус"
до   1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро",
       2:  ОСОБА_1 
про стягнення 1 594 191,66 грн
в межах справи № 903/1130/23
за заявою     фізичної особи ОСОБА_2 
до     Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро"
про     банкрутство, -

ВСТАНОВИВ
Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
1.          24.01.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява № 113 від 17.01.2024 Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (далі - АТ "КБ "Глобус") про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" (далі - ТОВ "Сотік Агро") та ОСОБА_1 1   594   191,66 грн, з них: 1 460 703,04 грн простроченої заборгованості за кредитним договором № 442/ЮКЛ-20МСБ від 28.12.2020, 5 986,49 грн строкової заборгованості за процентами, 91 930,51 грн простроченої заборгованості за процентами, 35 571,62 грн простроченої комісії.
2.          28.03.2024 рішенням Господарського суду Волинської області позов задоволено частково. Позовну заяву АТ "КБ "Глобус" до ТОВ "Сотік Агро" про стягнення 1   594   191,66 грн залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "КБ "Глобус" - 1 460 703,04 грн простроченої заборгованості за кредитом; 5 986,49 грн строкової заборгованості за процентами; 91 930,51 грн простроченої заборгованості за процентами, 35 571,62 простроченої комісії, 23 912,87 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. 
3.          22.04.2024 ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у паперовій формі, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 28.03.2024 у справі       №   903/1130/23 (903/87/24) та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову АТ "КБ "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення 1   594   191,66 грн. 
4.          Також скаржник в апеляційній скарзі заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", посилаючись на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2024, що призвело до суттєвого зменшення доходів ОСОБА_1 та до істотного збільшення цін на товари першої необхідності (ліки, одяг тощо) та на продукти харчування.
5.          24.04.2024 ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 903/1130/23 (903/87/24) було витребувано з Господарського суду Волинської області.
6.          30.04.2024 ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 28.03.2024 у справі № 903/1130/23 (903/87/24) - залишено без руху. Зобов`язано апелянта ОСОБА_1 протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені недоліки апеляційної скарги та подати до суду: докази сплати 35 869,31 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
7.          30.04.2023 ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду направлено ОСОБА_1 на вказану в апеляційній скарзі адресу: АДРЕСА_1 (поштове відправлення з штриховим індитифікатором № 0600263675549).
8.          21.05.2024 поштове відправлення з штриховим індентифікатором №   0600263675549 з вкладенням ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 903/1130/23 (903/87/24) повернулося на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду з відміткою "за закіченням терміну зберігання".

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
9.          28.05.2024 ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 28.03.2024 у справі № 903/1130/23 (903/87/24) повернуто заявнику разом з доданими до неї документами, оскільки скаржник не усунув недоліків та не подав до суду докази сплати 35 869,31 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
10.          03.06.2024 ОСОБА_1 подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 у справі № 903/1130/23 (903/87/24) та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 до розгляду. 
11.          Скаржник стверджує про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №524/11220/21, від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, від 11.12.2019 у справі №752/4567/19, від 24.02.2019 у справі №174/22/18, від 19.10.2022 у справі №213/3262/21, від 27.12.2023 у справі №400/3633/23, від 09.01.2024 у справі №910/13098/22, від 18.03.2020 у справі №369/5101/19, від 24.06.2021 у справі №369/13653/18.
12.           ОСОБА_1 вказує, що апеляційний суд не звернув уваги, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
13.          Отже, за доводом скаржника, з урахуванням того, що ОСОБА_1 ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху не отримав, суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про повернення апеляційної скарги.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
14.          Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
15.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
16.          Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги скаржнику у зв`язку з неусуненням ним недоліків поданої скарги.
17.          Оцінивши доводи касаційної скарги та здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновків про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке. 
18.             Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
19.          Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги встановлено ст. 258 ГПК України. 
20.          Відповідно до п. 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.
21.          Згідно з положеннями ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
22.          Відповідно до ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
23.          Отже, приписами ст. 174 ГПК України передбачено механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання, та прийняття її до розгляду судом першої інстанції. Разом з тим частиною шостої зазначеної статті визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у вигляді її повернення, про що виноситься ухвала (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 904/656/21 (185/4936/21)).
24.          У цій справі скаржником при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не було додано доказів сплати судового збору, однак, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Суд апеляційної інстанції ухвалою від 30.04.2024 відмовив скаржнику в задоволенні вказаного клопотання та залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, надавши скаржнику строк у 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме - подати до суду докази сплати 35 869,31 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.
25.          Судом апеляційної інстанції встановлено, що направлене скаржнику поштове відправлення з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 903/1130/23 (903/87/24) 21.05.2024 повернулося на адресу апеляційного господарського суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
26.          У зв`язку з неусуненням ОСОБА_1 зазначених недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції оскаржуваною ухвалою від 28.05.2024 повернув апеляційну скаргу скаржнику.
27.          Основним мотивом касаційної скарги ОСОБА_1 є те, що неотримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виключає можливість усунення особою зазначених у ній недоліків скарги в установлений судом строк.
28.          Відповідно до ч. 1 ст. 285 ГПК України судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому ст. 242 ГПК України.
29.          Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 5 ст. 242 ГПК України).
30.          Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).
31.          Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
32.          Виходячи зі змісту наведених норм ГПК України, у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (висновок Верховного Суду в постановах від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).
33.          Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (схожий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 07.02.2024 у справі № 904/853/23).
34.          Суд апеляційної інстанції встановив, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 про залишення апеляційної скарги без руху було направлено ОСОБА_1 на адресу, вказану скаржником в апеляційній скарзі, а саме - АДРЕСА_1 .
35.          Верховний Суд зазначає, що таку ж саму адресу ОСОБА_1 вказав і в касаційній скарзі. 
36.          Наведене дає підстави для висновку, що вказана адреса ОСОБА_1 була актуальною як під час направлення йому ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, так і під час розгляду його касаційної скарги, тоді як саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції. 
37.          При цьому, будь-яких обставин, які б свідчили про неможливість отримання скаржником кореспонденції за вказаною ним адресою, скаржник не наводить.
38.          Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
39.          Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27 рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала) (Trukh v. Ukraine (dec.), заява № 50966/99, рішення від 14.10.2003).
40.          Отже, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду. Скаржник, подавши апеляційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами ст. 43 ГПК України повинен виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним скарги та результату розгляду її судом, а саме щодо усунення можливих недоліків апеляційної скарги на стадії відкриття провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій.
41.          При цьому, Верховний Суд враховує, що саме скаржник був ініціатором апеляційного провадження, а тому, звернувшись з апеляційною скаргою у справі, він безпосередньо зацікавлений вчиняти дії з метою одержання інформації про стан справи.
42.             Верховний Суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
43.             Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що усвідомлюючи своє звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 28.03.2024 у справі № 903/1130/23 (903/87/24), скаржник не вжив будь-яких заходів, щоб дізнатись про дії суду за його апеляційною скаргою.
44.             Крім того, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.
45.          Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами ст. 4 цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
46.          Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №903/1130/23(903/87/24) була оприлюднена 02.05.2024.
47.          Проте, як встановив суд апеляційної інстанції, станом на час постановлення ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 ОСОБА_1 недоліки, встановлені при поданні апеляційної скарги, не усунув та не подав до суду докази сплати 35   869,31 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.
48.          Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції, зважаючи на встановлені обставини та процесуальну поведінку скаржника, вірно застосовано положення ч. 4 ст. 174 ГПК України та повернуто апеляційну скаргу скаржнику, у зв`язку з неусуненням ним недоліків скарги, а доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції положень процесуального законодавства, зокрема про неналежне його повідомлення про залишення апеляційної скарги без руху у цій справі, є необґрунтованими.
49.          Верховний Суд також відхиляє посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції постанов Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №524/11220/21, від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, від 11.12.2019 у справі №752/4567/19, від 24.02.2019 у справі №174/22/18, від 19.10.2022 у справі №213/3262/21, від 27.12.2023 у справі №400/3633/23, від 18.03.2020 у справі №359/5101/19, від 24.06.2021 у справі №369/13653/18, оскільки, вказані судові рішення прийняті Верховним Судом за відмінної від цієї справи фактично-доказової бази і доводів сторін щодо неотримання відповідними особами судових рішень, що призвело до невиконання скаржниками вимог ухвал про усунення недоліків, а тому викладені в них висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі. Крім того, наведені постанови стосуються застосування вимог ЦПК України, а не ГПК України. Висновки Верховного Суду від 09.01.2024 у справі №910/13098/22 стосувалися застосування вимог ст. 2 Закону України "Про судовий збір" щодо можливості прийняття як належного доказу сплати судового збору платіжної інструкції у випадку якщо у назві реквізиту платника вказано особу, яка не є стороною у справі, тобто за неподібних до цієї справи правовідносин. 
50.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
51.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
52.          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
53.          Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
54.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвалу суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.

В.           Розподіл судових витрат
55.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308,  статтею 309,    315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2.          Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 у справі №  903/1130/23 (903/87/24) залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    С. Жуков 
                                                                                          
                                                                                                    К. Огороднік