К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

3 вересня 2024 року                                                                       місто Київ
 
справа № 753/10197/23
провадження № 22-ц/824/1015/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Комаревцевої Л.В. від 11 липня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2023 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Позов обґрунтовано тим, що 15 серпня 2019 року між АТ КБ "Приватбанк" та     ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
 
Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 10 березня 2023 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом становить 40 553 грн 55 коп.
 
Посилаючись на викладене, АТ КБ "Приватбанк" просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 40 553 грн 55 коп.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року позов АТ КБ "Приватбанк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34 302 грн 10 коп. та судовий збір в розмірі 2 684 грн. В іншій частині позову відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, позичальник отримала кошти, не повернула кредит, тому з неї слід стягнути заборгованість за тілом кредиту. В заяві-анкеті позичальника від 15 серпня 2019 року процентна ставка не зазначена, тому в іншій частині позову слід відмовити.
 
Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані банком суду Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку розуміла позичальник та ознайомилася, погодилась з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, що додані банком до позовної заяви, у розмірах і порядках нарахування. При ухваленні рішення суд послався на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
 
Скаржник зазначає, що відповідач своїм підписом погодила умови надання кредитних коштів, зокрема розмір процентів, а тому висновок суду про відмову у задоволенні позову в цій частині є безпідставним. Крім того, відповідачем при укладенні договору особисто були підписані також паспорт споживчого кредиту та заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в яких вона підтвердила ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки. Також вказує, що посилання суду першої інстанції на частину 2 статті 11 Закону № 1023-ХІІ не коректне, оскільки, даний закон втратив чинність до укладання сторонами кредитного договору від 15 серпня 2019 року, а тому до даних правовідносин необхідно застосувати Закон України "Про споживче кредитування", 1734-VIII у редакції станом на 15 листопада 2016 року.
 
Зміст апеляційної скарги свідчить, що судове рішення оскаржується в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подання відзиву.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
15 серпня 2019 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
 
До кредитного договору банк додав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, паспорт споживчого кредиту та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна".
 
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , станом на 10 березня 2023 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 40 553 грн 55 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34 302 грн 10 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6 251 грн 45 коп.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 
Частиною 1 статі 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).
 
Частиною 2 статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
 
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
 
За змістом статі 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
 
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк").
 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
 
За змістом статі 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
 
Відповідно до частини 1 статі 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
 
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
 
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
 
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.
 
З матеріалів справи вбачається, що у заяві ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка містить підпис останньої, умови кредитування були визначені.
 
Зокрема, максимальний ліміт кредитування - 50 000 грн. для карт Універсальна, 75 000 грн. для карт Універсальна Голд, тип та розмір процентної ставки - 43,2 % річних для карт Універсальна, 42,0 % для карт Універсальна Голд, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4 % річних для карт Універсальна, 84,0 % річних для карт Універсальна Голд.
 
Тобто відповідач погодилась у письмовому вигляді з умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.
 
Судом не враховано, що визначений позивачем розмір заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6 251 грн 45 коп., відповідає умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, а тому такі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
 
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, а тому вказане судове рішення, в оскаржуваній частині, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
 
Відповідно до частин 1, 13 статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Таким чином, з  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір заподання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.
 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
 
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місто Київ, вулиця Грушевського, 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими процентами в розмірі 6 251 грн 45 коп.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місто Київ, вулиця Грушевського, 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                                

 
Судді: