ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 серпня 2024 року           справа №200/5589/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі  № 200/5589/23 (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, треті особи - Кабінет Міністрів України, Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                        ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької обласної державної адміністрації (далі –відповідач), треті особи - Кабінет Міністрів України, Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, в якому просила: 
-визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації, яка полягає у не скликанні комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації, яка була утворена розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 02.10.2020 № 1095/5-20, та відсутності розгляду заяви ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації за зруйноване житло;
-зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію скликати засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації, яка була утворена розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 02.10.2020 № 1095/5-20, для розгляду заяви позивачки на отримання грошової компенсації за зруйноване житло.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вона діяла згідно з положеннями зазначеного Порядку і нею було подано до органу соціального захисту населення, а згодом актуалізовано, всі необхідні документи, які зазначені у Порядку надання та визначення розміру грошової допомоги або компенсації постраждалим від надзвичайних ситуацій, які залишилися на попередньому місці проживання від 18 грудня 2013 р. № 947.
Так, відповідно до листа Слов`янської міської військово-цивільно адміністрації від 27.08.2023 № 01.01.-15/2296 (див. в матеріалах справи), надісланого у відповідь на адвокатський запит представника Позивача, розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільно адміністрації № 28 від 06.01.2022 затверджено список постраждалих, житло яких було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, в який було включено і позивача.
У цьому листі також зазначено, що після внесення змін в Порядок постановою КМУ № 1301 від 09.12.2021 позивача було поінформовано про такі зміни і 03.02.2022 нею було надіслано поновлені документи. Після подачі позивачем документів у 2021 році засідання Комісії не проводилось.
Таким чином, зазначеним листом або іншим листами, Слов`янською міською військово-цивільною адміністрацією не повідомлялось про неподання позивачем повного пакету документів та про необхідність надіслати документи додатково. Позивачу також не повертались документи у зв`язку з неусуненням недоліків, як це передбачено пунктом 20 Порядку.
Зі сторони позивача було здійснено всі необхідні дії для розгляду її заяви Комісією. Відсутність письмового звернення Слов`янської міської військово-цивільно адміністрації до позивача про необхідність подання додаткових документів та відсутність вимог законодавства щодо подання додаткових документів презюмує подання позивачем повного пакету документів на розгляд Комісії.
Позивач вважає, що неотримання Комісією документів від органу соціального захисту не робить автоматично її позов передчасним, як на цьому наголошує суд в оскаржуваному рішенні, адже позивач вдалась до всіх передбачених законодавством і залежних від неї заходів для розгляду її заяви Комісією. Це підтверджується і тим фактом, що позивача було включено Слов`янською міською військово-цивільно адміністрацією до списку постраждалих, житло яких було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації ще 06.01.2022 р. У протилежному випадку позивача не будо би включено в такий список. Тобто Слов`янська міська військово-цивільна адміністрація виконала функції, які на неї покладені щодо позивача. Отже, звернення з позовом до Слов`янської адміністрації було би безперспективним, оскільки позивач діє в рамках єдино передбаченої процедури, яка передбачає саме звернення через місцеві органи, в яких немає чіткого обов`язку передачі документів, а є обов`язок їх прийняття та затвердження списку постраждалих.
Натомість недоліки в комунікації між органами влади щодо передачі заяви і документів до неї не є виною позивача та не може бути виправданням порушення її прав.
Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).
Таким чином, позивач, якою було подано повний пакет документів, передбачений Порядком, і яку було внесено в список постраждалих осіб, має легітимні очікування на скликання Комісії та розгляд її заяви та документів до неї Комісією. Відтак, Позивач стверджує, що її скарги на відсутність такого розгляду протягом тривалого часу не є передчасними.
Від відповідача та третіх осіб надійшли відзиви на скаргу в яких просили залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач, була власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать копія договору дарування від 27.12.2004, інвентаризаційна справа № 77, витяг з Державного реєстру правочинів, а також державні акти на земельну ділянку та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СБН № 396867, номер витягу: 6321565 від 26.01.2005.
З акту обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації № 2 від 16.11.2021 встановлено:  житловий будинок позивача був зруйновано у 2014 році. 
Відповідно до довідки від 18.11.2021 № 2 позивач визнана особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.
16 грудня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про припинення права власності, внаслідок знищення об`єкту нерухомого майна.
23 грудня 2021 року позивач подала заяву до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, у якій просила виплатити грошову компенсацію постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації. 
Відповідно до листа Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області від 28 липня 2023 року, ОСОБА_1 включено у список постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації (розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації № 28 від 06.01.2022). Втім, у вказаному листі зазначено, що у 2021 році засідання регіональної комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації громадянам, житлові будинки (квартири) яких було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації в Донецькій області, не проводилися.
Відповідно до листа Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 03 серпня 2023 року, який було надіслано на адвокатський запит представниці позивача, кошти на реалізацію програми щодо постраждали, житло яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації, у 2023 році не передбачені.
Відповідно до листа Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 02.11.2023, ОСОБА_1 звернулася 23.12.2021 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області з заявою та документами для виплати грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири), яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації. У зв`язку із змінами в законодавстві, 03 лютого 2022 позивач  надала до управління заяву про проведення обстеження житла, зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, та виплату грошової компенсації. Втім, у зв`язку з наданням неповного пакету документів, Слов`янською міською військово-цивільною адміністрацією Краматорського району Донецької області не було надіслано документи до комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації, яка була утворена у Донецькій обласній державній адміністрації.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.
Термін «антитерористична операція» визначено в статті 1 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції Закону № 1313-VII від 05.06.2014), згідно якої антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.
Район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.
Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Наказом Першого заступника Голови Служби безпеки України керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька і Луганська області – з 07 квітня 2014 року.
З метою координації дій державних органів, спрямованих на забезпечення захисту населення, територій та майна, функціонування єдиної державної системи цивільного захисту для подолання наслідків надзвичайної ситуації державного рівня соціального та воєнного характеру, яку спричинили загострення ситуації на деяких територіях України, загроза вчинення терористичних актів, та відповідно до статей 13 і 14 Кодексу цивільного захисту України, пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 № 47-р «Про встановлення режимів підвищеної готовності та надзвичайної ситуації» установлено режим надзвичайної ситуації в Донецькій та Луганській областях.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" від 03 лютого 2015 року № 141-VIII (далі по тексту - Закон № 141-VIII), для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції, можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.
Указом Президента України від 05.03.2015 № 123/2015 “Про утворення військово-цивільних адміністрацій”, на виконання Закону України "Про військово-цивільні адміністрації", утворено, зокрема, Донецьку обласну військово-цивільну адміністрацію.
Положеннями ч.1 ст. 1 Закону № 141-VIII визначено, що військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.
Згідно з ч.2 ст. 3 вказаного Закону № 141-VIII, військово-цивільні адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їх виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання.
У районі, області військово-цивільні адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" строки або для здійснення керівництва у сфері забезпечення громадського порядку і безпеки. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військово-цивільних адміністрацій їх статусу набувають відповідні районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу керівників відповідних військово-цивільних адміністрацій.
Відповідно до ч.12 ст.3 Закону № 141-VIII повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Згідно з п.20 ч.1 ст.3 Закону № 141-VIII військово-цивільні адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із організації та участі у здійсненні заходів, пов`язаних із мобілізаційною підготовкою та цивільним захистом.
Військово-цивільні адміністрації населених пунктів здійснюють делеговані повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законами України (ч.2 ст.3 Закону № 141-VIII).
Згідно з абзацом 13 пункту 1 статті 1 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі – Закон № 280) делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.
Пунктом 3 частини 1 статті 36 Закону № 280 визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження як організація та участь у здійсненні заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою та цивільним захистом, на відповідній території.
Відповідно до статті 1 Кодексу цивільного захисту України цей кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до пункту 19 частини 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить забезпечення складення довідок про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, списків (реєстрів) постраждалих внаслідок надзвичайної ситуації, відповідно до яких надається матеріальна допомога, списків загиблих осіб на підставі їх ідентифікації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 р. № 947 затверджено Порядок надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації (далі – Порядок № 947).
Пунктом 1 Порядку (в редакції на час звернення позивача з заявою), визначено, що цей  Порядок встановлює механізм надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій і розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 947постраждалими визнаються громадяни України, іноземці та особи без громадянства, житлові будинки (квартири) (далі - житло) яких пошкоджено/зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації, або проведення робіт з ліквідації її наслідків (далі - постраждалі). 
Відповідно до пункту 3 Порядку № 947грошова допомога надається постраждалим, житло яких пошкоджено внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків та які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту.
Грошова компенсація надається постраждалим, які є власниками житла, яке перебуває на контрольованих Україною територіях та було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, після дати набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 р. № 405 “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України”.
За пунктом 4 Порядку №947, органи місцевого самоврядування, а в разі їх відсутності - військово-цивільні адміністрації населених пунктів проводять обстеження пошкодженого або зруйнованого житла, обліковують його, складають і затверджують списки постраждалих на відповідній території, збирають інформацію, необхідну для прийняття рішень щодо надання або відмови в наданні грошової компенсації та видають довідки про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.
З огляду на наведені положення Порядку № 947 саме органи місцевого самоврядування, а в разі їх відсутності - військово-цивільні адміністрації населених пунктів зокрема складають і затверджують списки постраждалих та видають довідки про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.
За пунктом 5, 6 Порядку, рішення про надання постраждалим грошової допомоги та її розмір приймає Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади.
Рішення про надання грошової компенсації приймають комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації (далі - комісія), на підставі поданих органами місцевого самоврядування, а у разі їх відсутності - військово-цивільними адміністраціями населених пунктів сформованих та затверджених списків постраждалих на виплату грошової компенсації.
Комісія утворюється в Донецькій та Луганській областях Донецькою та Луганською облдержадміністраціями. Рішення про утворення комісії погоджується з Мінреінтеграції.
Отже, рішення про надання грошової компенсації приймає комісія облдержадміністраціями на підставі поданих органами місцевого самоврядування, а у разі їх відсутності - військово-цивільними адміністраціями населених пунктів сформованих та затверджених списків постраждалих на виплату грошової компенсації.
Колегія суддів зазначає, що Слов`ямнська міськам рамда на час подання заяви продовжувала здійснювати свої повноваження, отже, збирання заяв від постраждалих та формування списків (справ) відбувається місцевими органами , які передають їх у подальшому до Комісій утворених облдержадміністрацією.
Комісію з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації (далі - Комісія), утворено розпорядженням голови Обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 02 жовтня 2020 року № 1095/5-20.
Як зазначалось, Комісія розглядає заяви та приймає рішення лише на підставі поданих органами місцевого самоврядування, а у разі їх відсутності - військово-цивільними адміністраціями населених пунктів сформованих та затверджених списків постраждалих на виплату грошової компенсації.
Матеріали справи свідчать, що позивачем пакет документів подано до Управління соціального захисту населення м. Слов`янськ. 
Проте, Управлінням соціального захисту населення м. Слов`янськ (наразі - Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації) не було передано документи на розгляд комісії, що підтверджується листом Слов`янської міської військової адміністрації від 02.11.2023.
Отже, не може йти мова про бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації, яка полягає у не скликанні комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації, яка була утворена розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 02.10.2020 № 1095/5-20, та не розгляд заяви ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації за зруйноване житло, з огляду на не надіслання уповноваженим органом місцевої органу самоврядування, який не є стороною у справі, відповідних документів до відповідача.
Зазначене свідчать про передчасність позовних вимог до відповідача.
Апеляційний суд звертає увагу, що підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлені  статтею 48 КАС України.
Згідно з частиною 1  статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Відтак, допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 822/620/15 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 76580607). 
Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що для захисту свого порушеного права він може звернутись з позовом до належного відповідача.
Отже, з врахуванням викладеного апеляційний суд дійшов до висновку, що позов  задоволенню не підлягає.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
З огляду на результати апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі  № 200/5589/23  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі  № 200/5589/23  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5  ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 07 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                   Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                     А.В. Гайдар

                                                                                            І.В. Геращенко