УХВАЛА
 
06 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 752/14676/19
провадження № 61-9786ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бибки Тетяни Леонідівни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва 
від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, про стягнення коштів та 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Т. А., в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором позики від 14 вересня 2017 року на загальну суму 550 000,00 євро з урахуванням розміру часток кожного з відповідачів в успадкованому майні та в межах вартості цього майна.
11 жовтня 2023 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.
16 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бибка Т. Я. звернулась до суду з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.
06 листопада 2023 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва в задоволенні заяви представника  ОСОБА_1 - адвоката   Бибки Т. Я. про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.
30 квітня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину ухвали в редакції постанови.
09 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бибка Т. Я. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом 
випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Частиною першою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України 
(далі - ЦПК України), яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:
рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;
ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про визначення розміру судових витрат. 
За змістом пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та 
пункту 13 частини 1 статті 353 ЦПК України судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо визначення розміру судових витрат не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року в справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).
Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі 
№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
В ухвалах від 22 липня 2024 року в справі № 283/383/22, від 04 липня 2024 року в справі № 369/5231/19, від 25 липня 2024 року в справі № 372/6349/23 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду виснував, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат, після їх перегляду в апеляційному порядку, в статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право оскарження судових рішень в касаційному порядку, не передбачено.
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 червня 2022 року в справі
№ 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21), оприлюдненої 25 жовтня 2022 року, вказано, що «ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити в касаційному порядку».
Представник ОСОБА_1 - адвокат Бибка Т. Я. подала касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, тому в відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити.
Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову в відкритті касаційного провадження).
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389, 
пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника представника ОСОБА_1 - адвоката Бибки Тетяни Леонідівни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, про стягнення коштів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             О. М. Ситнік
                                                                                                                         А. С. Олійник
  В. В. Сердюк