РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року 
м. Рівне

Справа № 556/3264/23
Провадження № 22-ц/4815/591/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Боймиструк С.В.,
суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію, 

в с т а н о в и в :
У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ті обставини, що ТзОВ «РОЕК» є постачальником універсальних послуг на території Рівненської області з енергопостачання, що надаються на підставі договору про постачання універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого є затвердженою та розміщеною на своєму офіційному веб-сайті. Позивач зазначає, що у зв`язку із реформою у сфері енергетики всі діючі станом на 31 грудня 2018 року побутові споживачі постачальника автоматично приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідач ОСОБА_1 також є споживачем послуг, що надаються ТзОВ «РОЕК», оскільки на її ім`я відкрито особовий рахунок (п.3.2.12 Правил роздрібного ринку), за адресою: АДРЕСА_1 . 
Заборгованість відповідача перед ТОВ «РОЕК» за спожиту електроенергію становить, за період з 21.05.2022 по 21.11.2022, в сумі - 7 480 (сім тисяч чотириста вісімдесят грн. ) 35 коп., що підтверджується інформацією про заборгованість за період її виникнення, рахунком на оплату електроенергії, та обсягами споживання електричної енергії за період з 2019 по 01.09.2022.

Заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів відкриття ОСОБА_1 особового рахунку та/або заяви приєднання за її підписом та датою, а відтак не свідчить про приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті веб-сайті ТОВ «РОЕК»: http://www.energozbut.rv.ua (надалі - Договір), на умовах раніше укладеного договору з ПрАТ «Рівнеобленерго», як з постачальником за регульованим тарифом.
Позивач надав суду як доказ публічний договір і не підписану анкету-приєднання, в реєстрі і рахунку заборгованості споживачем зазначено ОСОБА_1 , проте ці документи формуються безпосередньо позивачем. Оскільки договір публічний, то факт приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) необхідно доводити суду, доказом може слугувати вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір: надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, однак таких доказів суду не надано.
Позивач також не надав суду доказів, що відповідач є побутовим споживачем електричної енергії, власником чи співвласником будинку, де утворився борг. 

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "РОЕК" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та задовольнити позов.
Вказує, що відповідачу був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 (який вказаний у всіх розрахункових документах) за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 фактично споживала електроенергію та частково сплачувала рахунки. Відтак вважає висновок про неукладеність договору помилковим. Крім того, законодавством у сфері енергетики не передбачено право не сплачувати за фактично спожиту електроенергію з підстав не підписання Договору постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги

Частиною 1 статті 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля,перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як визначено у статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно з пунктом 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі Правил), договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим не побутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.
Побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (пункт 1.2.1. Правил).
Відповідно до пункту 1.2.8. Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому не побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
За змістом пунктом 1.2.15. Правил, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Згідно з пунктом 7 Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договорами постачання електричної енергії, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Пунктом 4.12. Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (пункт 4.13. Правил).
Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з положеннями ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З відповіді №334183 від 23.11.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .
З рахунку за електроенергію від 31.10.2023 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 . Сума заборгованості становить 7480,35 грн.
Реєстром №2 спожитої електричної енергії за 2019р., 2020р., 2021р. та січень-вересень 2022р. станом на 01.10.2022р. стверджується, що за місцем проживання відповідачки зафіксовані наступні обсяги споживання: 17969 – 2019 р.; 17229 – 2020р.; 19122 – 2021р.; 12023 – 01.-09. 2022р.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28 листопада 2022 року №556/2327/22 задоволено. Судовий наказ скасовано. Звертаючись до суду заявник посилалась на неправильний розрахунок заборгованості.

Враховуючи встановлене, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем належними, допустимими, достатніми доказами підтверджено факт надання послуг з електропостачання та споживання їх відповідачем.
При цьому, відсутність письмово оформленого договору із споживачем не свідчить про неотримання цим споживачем відповідних послуг від позивача.
Отже, висновок місцевого суду про відсутність зобов`язань між сторонами спору як постачальником та споживачем є помилковим.
Всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України розмір заборгованості не спростовувався відповідачем та відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

За таких обставин, місцевий суд, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" задовольнити.
Заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2024 року скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 7480 гривень 35 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Судді:                                                                        Боймиструк С.В.

                                                                               Ковальчук Н.М.

                                                                               Шимків С.С.