П О С Т А Н О В А

      І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
24 вересня 2024 року                                                                                             м. Київ
 
Справа №758/10889/21
Провадження № 22-ц/824/9497/2024
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                    судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
                                    суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                    
сторони:  позивач      Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія                              «Київводоканал»,
                            відповідач ОСОБА_1 
            
розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2021 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , та отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) на підставі договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у газеті «Хрещатик», на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.
Відповідач, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг не виконала належним чином, внаслідок чого розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає у загальному розмірі 28 261,38 грн. 
ПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за житлово-комунальні послуги за період із 01 серпня 2014 року по 
01 січня 2020 року в сумі 28 830,87 грн, інфляційних втрат в сумі 5 637,07 грн, 
3 % річних в сумі 1 793,44 грн, заборгованості за внесення плати за абонентське обслуговування та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року цивільну справу за позовом ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження  у справі за позовом ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.
25 серпня 2023 року від позивача до канцелярії суду надійшли пояснення у справі до яких позивач надав розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням строку позовної давності, який був перерваний та просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 по 31 січня 2020 в розмірі 17 314,26 грн., 3% річних в розмірі 551,78 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 060,47 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року 
позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ПрАТ«Акціонерна компанія «Київводоканал» (ЄДРПОУ 03327664, адреса: м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 по 31 січня 2020 у розмірі 17 314,26 грн, 3 % річних у розмірі 551,78 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 060,47 грн.
Стягнено з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ПрАТ«Акціонерна компанія «Київводоканал» (ЄДРПОУ 03327664, адреса: м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А) судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення умов договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період із лютого 2017 року по січень 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення відповідачка не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 28 261,38 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку. З огляду на те, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми відповідно до статті 625 ЦК України за період з 01 лютого 2017 по 31 січня 2020 року, боржник зобов`язана сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 531,78 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 060,47 грн.
            26 лютого 2024 року  ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати повністю рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог.
            Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надав обґрунтованості розрахунків заборгованості надані послуги, а суд першої інстанції у своєму рішенні не навів підстави за якими погоджується з послугами, щодо суми нарахованого відповідачу боргу за житлово комунальні послуги. Оскільки відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.06.2015 року №579 про затвердження нормативів питного водопостачання норм споживання послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води, централізованого водовідведення у місті Києві, яке діяло до 21.06.2022р., норм споживання холодної води в багатоквартирних будинках з водопроводом, каналізацією, централізованим гарячим водопостачанням, з сидячим ваннами та душами (з використанням внутрішньо будинкових систем) складе на одну особу на місяць 4,05 м.куб.
Також апелянт зазначив, що, дана квартира має ще інших співвласників, яких не було залучено у справі як співвідповідачів.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 18 березня 2024 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року задоволено та поновлено його.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 рокувідкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Листом Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва матеріали справи № 758/10889/21 за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
ПрАТ «АК Київводоканал» подано відзив на апеляційну скаргу.
            Відзив мотивований тим, що відповідачка є зареєстрована у вказаному житловому приміщенні. Також зазначає, що у вказаному житловому приміщенні зареєстровано три особи, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проте у кожного зареєстрованого мешканця наявний власний особовий рахунок. 
            Також зазначає, що постановою Кабінету міністрів України від 25 серпня 2004року № 1107, встановлено норми нарахування на 1 зареєстровану особу у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води.
Вказує, що у встановлений законом порядку, відповідач не оскаржувала розмір та обґрунтованість заборгованості.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише 
у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
            Установлено, що ОСОБА_1   з 26 квітня 1986 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення 
(з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а. с. 11).
Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами 
з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.
Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.
Від ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору не надходило.
Таким чином, ОСОБА_1 , отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 .
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Установлено, що в порушення умов договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період із жовтня 2017 року по січень 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення відповідачка не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість 
у розмірі 17 314,26 грн, яка стягнена судом.
Щодо доводів апелянта про те, що позивач не надав обґрунтованості розрахунків заборгованості наданих послуг, а суд першої інстанції у своєму рішенні не навів підстави за якими погоджується з позивачем, щодо суми нарахованого відповідачу боргу за житлово комунальні послуги, оскільки відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.06.2015 року №579 про затвердження нормативів питного водопостачання норм споживання послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води, централізованого водовідведення у місті Києві, яке діяло до 21.06.2022р., норм споживання холодної води в багатоквартирних будинках з водопроводом, каналізацією, централізованим гарячим водопостачанням, з сидячим ваннами та душами (з використанням внутрішньо будинкових систем) складає на одну особу на місяць 4,05 м4.
Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25 серпня 2004 року          № 1107 норматив (норма) питного  водопостачання - розрахункова кількість питної води, яка необхідна для забезпечення питних,  фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї  людини протягом доби у конкретному населеному пункті, на окремому  об`єкті або транспортному засобі. 
Нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води.  
Нормативи  питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою  визначення    нормативів    питного    водопостачання    населення  спеціалізованими  науково-дослідними  організаціями  на замовлення  місцевих    державних    адміністрацій   або   органів   місцевого  самоврядування   та   затверджуються   ними  після  погодження  із  структурним  підрозділом  місцевої державної адміністрації охорони  здоров`я,   екології  та  природних  ресурсів  та  територіальними  органами  Держводагентства.  
 Методика визначення   нормативів    питного    водопостачання  населення  розробляється  та  затверджується  центральним  органом  виконавчої  влади  з  питань  житлово-комунального господарства за погодженням  з  МОЗ,  Держводагентством  та  Мінекоенерго. 
Під  час  розроблення  нормативів питного водопостачання у  конкретному населеному пункті враховуються:  район та  умови  проживання  (ступінь  благоустрою  житла  за класифікацією Державних будівельних норм "Внутрішній водопровід та  каналізація",  вплив  кліматичних і екологічних факторів, місцевих умов  на  водоспоживання  населення); ступінь обладнання   будинків   і   квартир  засобами  обліку  споживання питної води;  рівень культури водокористування; забезпечення населеного   пункту   водними    ресурсами та потужностями з очистки та подачі питної води тощо.
Тобто враховуючи викладене розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.06.2015 року №579 про затвердження нормативів питного водопостачання норм споживання послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води, централізованого водовідведення у місті Києві, розроблялось на підставі постанови Кабінету міністрів України від 25 серпня 2004року № 1107, в якій зазначено, що нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води.  
Тобто, для використання норм нарахування водопостачання, які зазначені  розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.06.2015 року №579 обов`язкова умова відсутність або несправність вимірювального приладу.
Також, як вбачається з матеріалів справи, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 наявний засіб обліку споживання питної води, відповідно до якого ПрАТ «Київводоканал» нараховував заборгованість за надані житлово-комунальні послуги.
 Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, про те, що доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, оскільки у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , наявний лічильник для розрахунку наданих житлово-комунальних послуг.
Щодо доводів апелянта про те, що дана квартира має ще інших співвласників, яких не було залучено у справі як співвідповідачів.
Як вбачається з матеріалів справи, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано три особових рахунки, а саме за ОСОБА_1 о/р НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 о/р НОМЕР_3 з наявною заборгованістю у розмірі 49 777,51 грн, за ОСОБА_4 о/р НОМЕР_4 з наявною заборгованістю у розмірі 34 374,73 грн.
Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, оскільки за кожним власником та зареєстрованим мешканцем квартири, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано власний особистий рахунок, та нараховано заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, а отже відсутня необхідність залучення інших осіб, які проживають за вказаною адресою до розгляду справи, та розподілу витрат на житлово-комунальні послуги.
Крім заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, ПрАТ «АК «Київводоканал» також просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь інфляційні втрати в сумі 1 060,47 грн та 3 % річних в сумі 551,78 грн нараховані відповідно до статті 625 ЦК України за період з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 
16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК).
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року 
у справі № 6-2023цс15).
З огляду на те, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. Атому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є правильним.
Аргументи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального 
і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року - залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач                                                                              А. М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                                Л. Д. Поливач
 
                                                                                                                      О. І. Шкоріна