ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 вересня 2024 року                                          
м. Київ
 
справа № 824/32/22
провадження № 61-10596ав24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
за участю секретаря судового засідання - Михнюк В. М.,
за участю:
представника боржника (заявника)- ОСОБА_1 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду  апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року у складі судді Левенця Б. Б. у справі за заявою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі за заявою BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від              20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 за позовом BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року заяву
BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) задоволено.
Визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України  від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 за позовом BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (далі - ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») про стягнення заборгованості.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року заяву BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнено з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь BRV TRAIDE s.r.o. 1 500,00 євро витрат на правничу допомогу за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року залишено без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року. Стягнено
з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь BRV TRAIDE s.r.o. на відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, 500 євро.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року заяву
BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) про заміну боржника
у виконавчому провадженні та виконавчих листах задоволено.
Замінено боржника у виконавчому провадженні, що відкрито на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 824/32/22,                    з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі -АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») .
Замінено боржника у виконавчому листі № 824/32/22 (провадження
№ 22-з/824/813/2022), виданому Київським апеляційним судом 29 березня 2023 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду
від 14 листопада 2022 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Замінено боржника у виконавчому листі № 824/32/22, виданому Київським апеляційним судом 29 березня 2023 року на виконання постанови Верховного Суду від 23 лютого 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
У травні 2024 року  АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про відстрочення виконання на 6 місяців ухвали Київського апеляційного суду від             03 жовтня 2022 року; відстрочення виконання на 6 місяців виконавчого листа Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року; відстрочення виконання на       6 місяців рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 рокуу справі № 156/2021; зупинення виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року до дати відстрочення виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року та/або виконавчого листа Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року, та/або рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 рокуу справі № 156/2021.
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду як суду першої інстанції 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року провадження у справі за заявою АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі за заявою BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 за позовом BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» про стягнення заборгованості  закрито.
Судове рішення Київського апеляційного суду мотивовано тим, що відповідно до норм ЦПК України, суд, який розглядає справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, не є судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції, й відповідно не наділений повноваженнями вирішувати питання про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу та відстрочення виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року. Закриваючи провадження у справі, суд виходив із того, що вирішення питання відстрочення та розстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу не входить до повноважень суду, визначених главою 3 розділу ІХ ЦПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
23 липня 2024 року представник АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Мітічкін А. С. через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження та витребувано матеріали справи.
Матеріали справи надійшли до Верховного Суду з Київського апеляційного суду        09 серпня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні питання про закриття провадження у справі Київський апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі, посилаючись на постанову Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі №824/53/19,  ототожнив неможливість відстрочення рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України                       від 20 грудня 2021 рокуз відстроченням ухвали Київського апеляційного суду            від 03 жовтня 2022 року, якою визнано та надано дозвіл  на виконання такого рішення. Отже, оскільки питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду відноситься до юрисдикції Київського апеляційного суду, який розглядає відповідні заяви як суд першої інстанції, питання щодо відстрочення ухвали за наслідками такого розгляду відноситься до його компетенції. 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
09 серпня 2024 року від представника BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) Іваненка М. А. через підсистему «Електронний Суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважав доводи, викладені заявником в апеляційній сказі, необґрунтованими, а ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року постановленою відповідно до вимог чинного законодавства.   
Пояснення сторін та їх представників  у судовому засіданні
У судовому засіданні представник боржника (заявника) ОСОБА_1 подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року та задовольнити його заяву про відстрочення ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України  від 20 грудня 2021 року.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 
У частині першій статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном.
У частині першій  статті 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» міститься поняття арбітражу - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.
В пункті 4 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008 зазначено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2,     статті 3 Закону, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п`ятою статті 55 Конституції України.
Відповідно до Закону третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов`язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби (стаття 57 Закону, пункт 1 частини другої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Таким чином, третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.
Згідно з частиною третьою статті 23 ЦПК України справи про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:
1)       якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;
2)       якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.
Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на користь BRV TRAIDE s.r.o. стягнуто 58 278,84 євро - заборгованості, 847,84 євро - трьох процентів річних, нарахованих за період з 27 травня 2021 року по 19 листопада 2021 року, 4 218,45 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 3 000,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 66 345,13 євро, а також три проценти річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості кожного дня, починаючи з 20 листопада 2021 року,       до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості * 3 % : на кількість днів у відповідному році (365/366) * на кількість днів прострочення.
Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року набрало чинності з дати його ухвалення           20 грудня 2021 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню, однак у добровільному порядку боржником не виконано.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року заяву BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка)  задоволено.
Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 за позовом BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» про стягнення заборгованості.
Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на користь BRV TRAIDE s.r.o. 1 240,50 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання  рішення міжнародного комерційного арбітражу.
Видано виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на користь BRV TRAIDE s.r.o. 58 278,84 євро - заборгованості, 847,84 євро - трьох процентів річних, нарахованих за період                     з 27 травня 2021 року по 19 листопада 2021 року, 4 218,45 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 3 000,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 66 345,13 євро, а також три проценти річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості кожного дня, починаючи з 20 листопада 2021 року, до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року заяву представника BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М. А. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на користь BRV TRAIDE s.r.o. 1500 Євро витрат на правничу допомогу за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2023 року залишено без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року. Стягнуто з  Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на користь BRV TRAIDE s.r.o. на відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги і суді апеляційної інстанції 500 Євро.
29 березня 2023 року Київським апеляційним судом видано виконавчі листи на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року та постанови  Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2023 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
07 квітня 2023 року видано виконавчий лист на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заяву представника BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М. А. про виправлення помилок у виконавчих листах  задоволено частково. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року заяву представника BRV TRAIDE s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М.А. про заміну боржника у виконавчому провадженні та виконавчих листах  задоволено.
Замінено боржника у виконавчому провадженні, що відкрито на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року у справі 824/32/22, якою вирішено визнати і надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Замінено боржника у виконавчому листі № 824/32/22 (провадження                                     № 22-з/824/813/2022), виданому Київським апеляційним судом 29 березня              2023 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 14 листопада      2022 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»          в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Замінено боржника у виконавчому листі № 824/32/22 (провадження                                    № 61-10716ав22), виданому Київським апеляційним судом  29 березня 2023 року      на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
29 травня 2024 року до суду від АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»  надійшла заява, в прохальній частині якої містяться наступні вимоги: відстрочити на 6 місяців виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року; відстрочити на 6 місяців виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі № 824/32/22; відстрочити на 6 місяців виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021; зупинити виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі № 824/32/22 до дати відстрочення виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року та/або виконавчого листа Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі № 824/32/22, та/або рішення МКАС при Торгово-промисловій палаті України від  20 грудня 2021 року у справі № 156/2021.
Питання визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регулюються розділом VIII Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», главою 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу», Конвенцією ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958 рік), Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж (1961 рік), які ратифіковані Україною та є обов`язковими до виконання на її території.
Згідно зі статтею 3 Конвенції ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень кожна Договірна держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові та приводить їх до виконання у відповідності з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання та приведення до виконання цих рішень.
Відповідно до частини першої статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість виконання якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Частина перша статті 479 ЦПК України встановлює, що за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.
На підставі ухвали суду про задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу видається виконавчий лист, який вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з дня його видання в порядку, встановленому Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих документів (частина десята статті 479 ЦПК України).
Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.
Суд, розглядаючи заяву про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, не може змінювати рішення міжнародного комерційного арбітражу, оскільки в статті 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено, що з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.
Відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» такими випадками є звернення до компетентного суду: за вирішенням заяви про відсутність у третейського суду компетенції на розгляд спору (частина 3 статті 16);                                із клопотанням про визнання та виконання арбітражного рішення на території України (стаття 35); із клопотанням про скасування арбітражного рішення, постановленого в Україні (стаття 34); із проханням про вжиття забезпечувальних заходів в підтримку арбітражного розгляду (стаття 9); із проханням про сприяння в отриманні доказів (стаття 27); виконання судом арбітражної угоди у випадку звернення однієї зі сторін у державний суд по суті спору (стаття 8).
Аналізуючи норми Глави 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу», можна дійти висновку, що законодавець імперативно врегульовує повноваження суду під час розгляду заяв про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
Разом з тим, ані норми закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ані положення Глави 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» не передбачають повноваження суду, який розглядає заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вирішувати питання щодо відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України, яка розміщена в Розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Тотожна за змістом норма передбачена й в частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Разом з тим Київський апеляційний суд, який розглядав справу № 824/32/22 за заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021, не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки ним, враховуючи предметну та територіальну юрисдикцію, були реалізовані лише контрольні повноваження, сутність яких зводиться до перевірки дотримання встановленої процедури розгляду справи міжнародним комерційним арбітражем, без вирішення наявного між сторонами спору по суті. Відповідно, до його повноважень не віднесено вирішення питання щодо надання відстрочення виконання ані рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року, ані ухвали про визнання та надання дозволу на виконання цього рішення.
Враховуючи викладене, доводи заявника про те, що ухвала Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі №156/2021 підлягає відстроченню не заслуговують на увагу, оскільки  апеляційний суд рішення по суті спору не ухвалював.
Отже, колегія суддів вважає, що Київський апеляційний суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі. Такий висновок суду повністю узгоджуються з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 08 квітня 2021 року у справі №824/53/19.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскарженої ухвали - без змін.
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 17 вересня 2024 року.
Судді:                                                                                            В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                      В. В. Сердюк
                                                                                                      
                                                                                                      І. М. Фаловська