УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 338/748/23
провадження № 51 - 2975 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року,
встановив:
За вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт. 
Вирішено питання щодо цивільного позову та долі речових доказів.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 , за змістом якої порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.
За приписами ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.
До того ж, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена щодо ОСОБА_4 06 лютого 2024 року. Так як засуджена під вартою не перебувала і не перебуває, останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою для неї було 07 травня 2024 року. 
Однак, засуджена ОСОБА_4 повторно подала касаційну скаргу на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо неї 05 вересня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження,до якої долучила клопотання про його поновлення, що за своїм змістом, є аналогічним до змісту її попереднього клопотання. 
Так, засуджена ОСОБА_4 знову зазначає про необізнаність розгляду її апеляційної скарги в апеляційному суді. Вказує, що копію ухвали апеляційного суду отримала 05 березня 2024 року (тобто в межах строку на касаційне оскарження), при цьому її клопотання не містить жодних аргументів щодо причин, які перешкодили їй оскаржити вирок та ухвалу щодо неї у передбачений законом тримісячний строк та які відповідно до вимог кримінального процесуального закону були б поважними. 
Враховуючи вищевикладене, Суд визнає зазначені засудженою обставини неповажними. Інших будь-яких причин поважності пропуску строку нею не наведено, а тому підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженій ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2023 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року щодо неї.
Повернути касаційну скаргу засудженій ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                          ОСОБА_3