УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2024 року
м. Київ
справа № 573/129/23
провадження № 51 - 3389 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах  засудженого ОСОБА_5 , на вироки Білопільського районного суду Сумської області  від 09 лютого 2023 року та Сумського апеляційного суду від 01 травня 2024 року,
встановив:
За вироком Білопільського районного суду Сумської області  від 09 лютого 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 336 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 
На підставі ст. 75 КК звільнено  ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, з покладенням певних обов`язків передбачених ст. 76 КК. 
Рішенням Сумського апеляційного суду від 01 травня 2024 року вирок місцевого суду скасовано та ухвалено новий вирок, яким  ОСОБА_5 засуджено за ст. 336 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414  КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону,  ОСОБА_4  у касаційній скарзі не навів обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 420 цього Кодексу. 
Викладені захисником у касаційній скарзі доводи стосуються, на його думку, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
При цьому захисник не звернув увагу на те, що кримінальне провадження щодо  ОСОБА_5  було розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, відповідно до якої учасники судового провадження позбавлені права оскаржувати ті обставини, щодо яких суд визнав недоцільним дослідження доказів.
Крім того, захисник ОСОБА_4 обмежившись загальними фразами, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного його  підзахисному покарання, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, обставинами його скоєння та даними про особу засудженого внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427  КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                         ОСОБА_2                            ОСОБА_3