ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1789/24 Справа № 196/588/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д.Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 липня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю:

               захисника Команова В.В.
               потерпілого ОСОБА_1 
               представника потерпілого ОСОБА_2 

апеляційну скаргу захисника Команова В.В. на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., - 
В С Т А Н О В И В:

       Згідно із постановою суду першої інстанції, 22 квітня 2024 року о 07.47 год., в с. Китайгород Дніпровського району по вул. Центральній, буд. 56 водій транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_1 ,  ОСОБА_3 , виконуючи маневр обгону, у порушення вимог п.14.2 "в" ПДР України не впевнився, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Порушення п. 14.2 “в” ПДР визнане таким, що знаходиться в причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. 
       Дії ОСОБА_3 у цій частині були кваліфіковані в оскаржуваній постанові за ст. 124 КУпАП, 

            В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Зазначає, що судом не надано належної оцінки поясненням учасників ДТП, які містять різні відомості щодо обставин дорожньої пригоди, що суттєво впливає на оцінку їх дій. 
       Акцентує увагу на тому, схема ДТП складена з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не містить достовірних даних щодо місця зіткнення автомобілів, слідів гальмівного шляху, ширини узбіччя, розташування дорожніх знаків та умов тощо. Сталим орієнтиром визначено будинок №56 по вул. Центральна, а не його кут, як це встановлено Інструкцією, більш того не визначено довжину і відстань між кутами та центром будівлі.
       Крім того, судом не надано оцінки діям водія RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , а саме чи не було в його діях порушення ПДР та чи міг він запобігти зіткненню шляхом екстренного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. 
        Вважає, що з метою встановлення істини по справі та усунення недоліків схеми ДТП по справі необхідно призначити судову автотехнічну експертизу. 

        В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого — адвокат Притула В.І.  просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін. 
       В обґрунтування своїх вимог зазначає, що автомобіль RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухався по своїй смузі руху, жодні дані про те, що водій вантажівки порушив ПДР чи створив аварійну ситуацію, в матеріалах справи також відсутні. Зауважує, що водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_1 , почав обгін по зустрічній смузі із порушенням вимог п. 14.2 “в” ПДР, що знаходиться в причино-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП.
       Зазначає, що зазначення неповних даних у схемі та протоколі, не спростовує факт допущення водієм ОСОБА_3 вказаного порушення та не слугує підставою для скасування постанови суду. 
        Вважає безпідставними вимоги апелянта щодо призначення автотехнічної експертизи, оскільки ті питання, які визначені у переліку, відносяться до компетенції суду, а не експерта. Крім того, на даний час фізично неможливо провести експертне дослідження, так як з автомобілем потерпілого виконуються ремонтні роботи.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав. Захисник під час апеляційного розгляду вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі його підзахисного, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та з викладених в ній підстав наполягав на її задоволенні; потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду залишити без змін; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.        
Перевіряючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Аналізуючиз урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№299890 від 22.04.2024 року (а.с. 1), складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події та фототаблицею (а.с. 4, 5); поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та первинними письмовими поясненнями самого ОСОБА_3 (а.с. 6, 7).
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.
Апеляційні доводи щодо безпідставної відмови суду першої інстанції у проведенні експертизи, є неприйнятними, оскільки у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Крім того, згідно із положеннями ст. 251 КУпАП перелік доказів у справі про адміністративне правопорушення не є вичерпним і не вимагає від уповноваженої особи, яка здійснює розгляд справи, ініціювати експертне дослідження у справі самостійно або обов`язково призначати його за заявою учасника провадження, при цьому у ст. 273 КУпАП зазначено, що експерт призначається у разі виникнення потреби в спеціальних знаннях, втім у даному випадку такої необхідності не виникло, про що було зазначено суддею у постанові, із чим апеляційний суд погоджується, оскільки в матеріалах провадження наявний достатній обсяг фактичних даних для прийняття відповідного судового рішення. 
       Так, з матеріалів справи вбачається, що водій  ОСОБА_3 , в порушення вимог п.14.2 "в" ПДР України, виконуючи маневр обгону, не впевнився, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатню відстань, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Доводи захисту стосовно того, що схема ДТП є не точною, так як на ній відображене розташування транспортних засобів, яке не відповідає їхньому реальному положенню на місці ДТП, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Так, схема ДТП складається посадовою особою органу поліції за наслідками вимірювань відстаней між об`єктами, розташування яких на дорозі має значення, а також між ними та відповідними сталими орієнтирами на місцевості, що здійснюється за участю всіх зацікавлених осіб. Вимірювання вказаних відстаней, а також складання схеми ДТП, відбулося за участю зокрема самого ОСОБА_3 , який її підписав без зауважень і правильність всіх наявних у ній відомостей підтвердив. 
Твердження щодо неточностей у найменуванні вулиці та населеного пункту, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, є безпідставними, так як у протоколі вказано, що остання відбулась в АДРЕСА_2 . Окрім того, кожен із учасників не заперечує факту ДТП, яке відбулось на зафіксованому у фототаблиці місці. Точність зазначення поштової адреси місця події у документах, складених за її наслідками, істотного значення не має і на оцінку дій водія ОСОБА_4 не впливає.
Доводи апелянта щодо неправильності вказаної схеми не мають будь-якого підтвердження і обгрунтовуються лише його індивідуальною візуальною оцінкою відстаней між об`єктами на фотокартках з місця ДТП, а також його власними висновками щодо невідповідності цих відстаней відомостям, зазначеним у схемі ДТП. 
Натомість той факт, що зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній для водія ОСОБА_3 смузі руху з автомобілем, що рухався по ній назустріч транспортному засобу під його керуванням, поза розумним сумнівом підтверджується не тільки схемою ДТП, але й показаннями потерпілого ОСОБА_1 , а також первинними письмовими поясненнями самого ОСОБА_3 , в яких останній зазначив, що при здійсненні обгону виїхав на смугу зустрічного руху (а.с.6).
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що контакт транспортних засобів відбувся, виходячи з локалізації отриманих пошкоджень, їх правими сторонами, а відтак автомобіль під керуванням ОСОБА_3 в момент зіткнення був розташований на зустрічній смузі руху ближче до її узбіччя, ніж автомобіль RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вказаній смузі у зустрічному напрямку.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для сумнівів у правильності відомостей, викладених у схемі ДТП, і не вважає за доцільне призначати у справі судову автотехнічну експертизу з метою встановлення її достовірності. Також приймається до уваги, що сторона захисту не була позбавлена можливості самостійно ініціювати проведення відповідного експертного дослідження та надати його висновки суду, втім такою можливістю не скористалася, що свідчить про формальність апеляційних доводів у цій частині.
Що стосується доводів апелянта про порушення вимог ПДР з боку водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , який за версію захисту їхав з перевищенням швидкості, то вони не є обгрунтованими, оскільки факт перевищення швидкості останнім не підтверджується будь-якими доказами, окрім пояснень самого апелянта, який є заінтересованою особою.
Крім того, у даному, провадженні предметом дослідження і оцінки є дії водія ОСОБА_3 щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а тому наведені доводи виходять за межі даного судового розгляду. 
Натомість винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, матеріалами справи підтверджується поза розумним сумнівом. Так, наявні докази у своїй сукупності беззаперечно свідчать про те, що дійсно ОСОБА_3 в порушення вимог п.14.2 ПДР України при виїзді на зустрічну смугу з метою обгону, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з транспортним засобом RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, а отже неправомірні дії ОСОБА_3 перебувають безпосередньому причинному зв`язку з настанням ДТП та в них вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Всі інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – залишити без змін.

       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 – залишити без задоволення.
       Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року щодо  ОСОБА_3 ,  за ст. 124 КУпАП – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
Апеляційного суду                                   А.А. Мазниця