справа № 755/4972/23
провадження № 22-ц/824/7544/2024
головуючий у суді І інстанції Слободянюк А.В.  
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
         27 серпня 2024 року                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до    ОСОБА_1 , в якому просив суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідачки на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2018 року у справі № 607/22974/18 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 січня 2019 року за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва розірвано шлюб між сторонами.
Судовим наказом від 29 листопада 2028 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються з позивача на користь відповідачки аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів).
Позивач зазначав, він з 11 липня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від шлюбу з якою має сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружна не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, перебуває на його утриманні.
У зв`язку з інфляційними процесами у державі внаслідок COVID-19, військовою агресією рф проти України, відбулося значене подорожчання товарів та послуг, що негативно вплинуло на фінансовий стані сім`ї. Він втратив роботу, працював водієм, оскільки за постановою державного виконавця позивача тимчасово обмежено у праві користування транспортним засобом. З початку війни та відсутністю роботи у позивача та його дружини почалась накопичуватись заборгованість за кредитними картками.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено.
Зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2018 року у справі № 607/22974/18 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 з 1/4 на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 7 листопада 2023 року, апеляційну скаргу на яку також подано представником  ОСОБА_1  - ОСОБА_8 , відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.
Не погоджуючись із указаним рішенням суду представник  ОСОБА_1  - ОСОБА_8 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на порушення норм процесуального права, а саме відповідач окрім рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року також вважає незаконною ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року, якою відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року,якою частково задоволено клопотання представника відповідачки адвоката Мошенської I.A. від 5 червня 2023 року та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оскільки справи про зменшення розміру аліментів мають розглядатися судом за правилами загального позовного провадження.
Посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц.
Зазначає, що позивач багато років поспіль працює у сфері комп`ютерних технологій, відповідно до отриманої в Тернопільському державному технічному університеті імені Івана Пулюя вищої освіти за спеціальністю «Комп`ютерні-інтегровані технологічні процеси і виробництва» де здобув кваліфікацію інженера з автоматизованих систем керування виробництвом, що підтверджується Дипломом з відзнакою серії НОМЕР_5 від 5 липня 2004 року. У період з листопада 2018 року по грудень 2021 року відповідач сплачував аліменти на утримання дитини у меншому розмірі від того, що підтягав стягненню, визначаючи такий розмір на власний розсуд, що призвело до накопичення заборгованості по аліментам. У подальшому, з січня 2022 року відповідач припинивсплачувати аліменти,і тільки після звернення позивачки до правоохоронних органів з відповідною заявою, частково погасив заборгованість.
Вказує, що станом на 1 вересня 2023 року згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №57847255 Солом`янського ВДВС у м. Києві заборгованість ОСОБА_2 становила 175 459 грн 78 коп. (том 2, а.с.37-38).
Звертає увагу, що з вересня 2023 року по січень 2024 року (останні 5 місяців) позивач продовжує свідомо ухилятися від сплати аліментів на утримання дитини, заборгованість по аліментам також свідомо не сплачує, разом з тим має стабільно високі доходи, які приховує від податкової, суду та ВДВС. Всі витрати, пов`язані з утриманням малолітнього сина-школяра несе на собі мати дитини (відповідачка по справі).
Зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року в справі №755/18867/18 за позовом  ОСОБА_1 до         ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, та за зустрічним позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача   ОСОБА_9 про визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, яке набрало законної сили, було в тому числі стягнено з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості спільного сумісного майна в розмірі 26 684,05 грн, які 27 липня 2023 року були сплачені відповідачкою на рахунок позивача.
Також зазначає, що під час розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області цивільної справи №755/18867/18 було документально встановлено, що  ОСОБА_2 привласнив собі спільні грошові заощадження подружжя у доларах США у розмірі - 26 967,15 дол. США. Звертає увагу, що у подальшому при поділі майна суд врахував зазначені кошти при розподілі спільного майна подружжя, виділивши їх в рахунок частки ОСОБА_2 . Зазначені доларові заощадження складались з наступних сум: 19408,51 дол. США (гроші що зберігались в АТ «АЛЬФА-БАНК») + у сумі 1 552,52 (гроші що зберігались в АТ «СБЕРБАНК») + у сумі 1006,12 (гроші що зберігались в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») - 5000 дол. США (готівкові гроші, що були передані ОСОБА_2 на зберігання громадянці ОСОБА_5 ) та привласнив собі спільні грошові заощадження у ЄВРО у розмірі 13 305,25 ЄВРО. Зазначені вище заощадження у ЄВРО складались з наступних сум: 11 302,30 (гроші що зберігались в АТ «АЛЬФА-БАНК») + 1002,95 ЄВРО (гроші що зберігались в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») + 1000 ЄВРО (готівкові гроші що були передані на зберігання громадянці ОСОБА_5 ).
Вважає, що у позивача починаючи з вересня 2018 року на руках була наявна готівкова сума в іноземній валюті у розмірі 26 967,15 дол. США та 13 305,25 ЄВРО, але він свідомо не сплачував аліменти на утримання дитини внаслідок чого виник борг по сплаті.
Також вказує, що з вересня 2018 року по даний час позивач ОСОБА_2 здає в оренду належну йому трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за рахунок чого отримує щомісячний стабільний дохід. Квартира знаходиться в історичному центрі міста Тернопіль, середня вартість місячної оренди в аналогічних квартирах Тернополі на даний час (на січень 2024 року) становить від 15 000 грн.
Зазначає, що позивач ОСОБА_2 незаконно утримує у себе та відмовляється передавати відповідачці транспортний засіб марки «Кіа Rio», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року та Постанови Тернопільського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року в справі №755/18867/18 належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1 .
Звертає увагу, що починаючи з 25 вересня 2018 року, у зв`язку із складним психологічним станом здоров`ям дитини, - ОСОБА_3 дитячий садок не відвідував та перебував на домашньому навчанні. Згідно Виписки з історії розвитку дитини від 6 грудня 2018 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Дніпровського району м. Києва, за станом здоров`я дитина не має відхилень, але потребує спостереження з боку дитячого психолога, санаторно-курортного оздоровлення та спеціального дієтичного харчування. Також рекомендоване профілактичне щеплення проти грипу та інші щеплення за графіком.
Вказує, що на даний час ОСОБА_3 є школярем і навчався (дистанційно) в другому класі. Також дитина отримує домашнє навчання з поглибленим курсом іноземної мови та математичних дисциплін, з хлопчиком займається мама (відповідачка). За станом здоров`я дитина потребує лікування з систематичним медичним обстеженням, придбання необхідних медичних виробів, санаторно-курортного оздоровлення та спеціального дієтичного харчування, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Наголошує на тому, що через військовий стан в Україні та вимушений переїзд з міста Києва до міста Тернополя відповідачка втратила роботу та на даний час її місячний дохід є мінливим та напряму залежить від кількості та обсягу приватних замовлень на переклад з іноземної мови. Виходячи з вищевикладеного, сторона відповідача просила суд першої інстанції прийняти до уваги, що відповідачка не має можливості самостійно задовольнити всі потреби малолітнього сина, пов`язані з його лікуванням та оздоровленням, забезпечувати дитині якісний дієтичний та вітамінізований режим харчування, купувати йому одяг, купувати необхідні для навчання підручники, шкільне приладдя, оплачувати відвідування секцій та гуртків, купувати іграшки, забезпечувати дитині дозвілля, сплачувати за комунальні послуги, тощо.
Вказує, що відповідач не офіційно працює, як фахівець з комп`ютерних технологій, розмір його доходу на місяць становить більше 60 000 гривень в залежності від виробітки та кількості приватних замовлень. З метою ухилення від сплати податків та сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу, позивач свідомо не реєструє свою господарську діяльність як фізична особа-підприємець.
Також вказує, що відповідач є фізично і психічно здоровою особою, працює, має гарний дохід, також має додатковий дохідвід здачі в оренду власної трикімнатної квартири, має значні грошові накопичення у доларах США та Євро, а тому у нього є реальна можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судовим наказом розмірі.
Крім того, відповідач просить скасувати протокольну ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 7 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мошенської І.А. про витребування доказів та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про витребування доказів та витребувати у начальника Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві Ніконова Михайла Миколайовича:повну інформацію, із зазначенням дат та підстав звернення ОСОБА_1 до Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві за період з вересня 2018 року по вересень 2022 року включно, у тому числі і по заявам від 19 серпня 2022 року, зазначивши результати розгляду заяв ОСОБА_1 з наданням відповідних належним чином засвідчених копій процесуальних документів про вирішення порушених у заявах питань по суті.Витребувати уПриватного виконавця Корецької Ірини Павлівни (Виконавчий округ м. Києва): повну інформацію щодо перерахування Приватним виконавцем Корецькою Іриною Павлівною стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за виконавчим провадженням НОМЕР_6 грошових коштів у розмірі 26 684,05 грн, із зазначенням всіх реквізитів переказу, а саме: дати переказу, банківських реквізитів та ПІБ особи отримувача, з наданням відповідних належним чином засвідчених копій документів.Витребувати у ОСОБА_2 (позивач по справі): інформацію щодо отриманих ОСОБА_2 у період з 1 червня 2023 року по 13 вересня 2023 рокувсіх видів доходів, виплат та компенсацій, у тому рахунку і повну інформацію відносно стягнутих Приватним виконавцем Корецькою Іриною Павлівною з ОСОБА_1 під час здійснення виконавчого провадження НОМЕР_6 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 26 684,05 грн із зазначенням способу отримання цих коштів та наданням відповідних фінансових документів (банківські квитанції, виписки, тощо); інформацію щодо підстав невиконання ОСОБА_2 судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року в справі №755/18867/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_9 , про визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, - в частині передачі ОСОБА_1 присудженого їй майна - автомобіля марки «Кіа Rio», 2013 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , тип - легковий седан-В, а також витребувати інформацію та належні докази місця знаходження вказаного вище автомобіля».
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
У судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується судовою повісткою, направленою на електронну адресу та звітом про доставку (а.с. 221-226, Т.2). Клопотання про відкладення розгляду справи до Київського апеляційного суду не надходили, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки справи про зменшення розміру аліментів мають розглядатися судом за правилами загального позовного провадження.
Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено наступне.
Згідно з п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є те, що суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Так, матеріалами справи встановлено, що у січні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідачки на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2018 року у справі № 607/22974/18 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття . 
УхвалоюДніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного провадження (а.с. 58-59, Т.1).
У червні 2023 року відповідач звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 60-62, Т.1).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року клопотання відповідача було задоволено частково та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 67-68, Т.1).
Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.
Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.
У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України.)
Враховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі, вона є справою що виникала із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження справа про зменшення розміру аліментів.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц, на який правильно посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі.
За таких обставин порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України.
Перевіривши наявність підстав для задоволення позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, заявляючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільного сина, ОСОБА_4 з 1/4 (однієї четвертої) на 1/6 (одну шосту) частину заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, позивач вказував, що після прийнятого судового наказу від 29 листопада 2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/22974/18) про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів, сімейний стан позивача змінився.
Колегія суддів погоджується із наявністю підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року (справа № 755/14408/18) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано шлюб (т.1 а.с.12,13).
Судовим наказом від 29 листопада 2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/22974/18) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються з позивача на користь відповідачки аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.14).
Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 11 липня 2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 1429, зареєстрований 11 липня 2019 року Центральним відділом реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві (т. 1 а.с. 18)
Від даного шлюбу у позивача народилось двоє дітей: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 4464 від 8 жовтня 2018 року Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану (Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві), та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 983 від 24 травня 2023 року Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (т.1 а.с.19,58).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20 березня 2023 року ОСОБА_2 припинено нарахування доходів з вересня 2022 року (т.1 а.с.32).
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі
№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, а саме народження двох дітей, не працююча дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та яка перебуває на його утриманні. Також виникнення кредитних зобов`язань у позивача та його дружини. 
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У доводах апеляційної скарги відповідачка зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінки усім її запереченням проти позову.
Колегія апеляційного суду вважає такі доводи безпідставними, оскільки підставою позовних вимог у цій справі позивачем було зазначено зміну сімейного стану, що відбувся з часу визначення попереднього розміру аліментів, а саме у розмірі  частини всіх видів заробітку (доходів) згідно з наказом від 29 листопада 2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
З урахуванням наведених у позові підстав, саме доводи, які підтверджують або спростовують обставини щодо зміни сімейного стану, є предметом доведення і встановлення у цій справі.
Із матеріалів справи слідує, що після прийнятого судового наказу від 29 листопада 2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/22974/18) про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів, сімейний стан позивача змінився у зв`язку з народженням у другому шлюбі двох дітей: сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Так, судом встановлено, що на час видачі наказу від 29 листопада 2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/22974/18), позивач мав лише одного сина ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у позивача окрім сина ОСОБА_4 , є ще два сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідні обставини стороною відповідача жодним чином не спростовані.
Наведені доводи сторони відповідача у запереченнях, поданих до суду першої інстанції та у доводах апеляційної скарги зводяться до встановлення дійсного матеріального стану позивача, однак позивач не обґрунтовував свій позов про зменшення розміру аліментів саме зміною майнового (матеріального) стану, а в основному указував на зміну сімейного стану, що є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідачка із зустрічним позовом щодо зміни (збільшення) розміру аліментів, чи щодо зміни порядку присудження аліментів не зверталась.
Відтак у цій справі не є предметом дослідження та встановлення зміна майнового стану платника аліментів.
Крім того, доводи обох сторін щодо майнового стану протилежної сторони цього спору зводяться до посилання на обставини щодо достатнього доходу як батька, так і матері, однак жодних доказів у підтвердження цих обставин не надано.
Щодо оскарження стороною відповідача протокольної ухвали суду першої інстанції від 7 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів та вимоги сторони відповідача у апеляційній скарзі про витребування таких доказів колегія суддів зазначає наступне.
Так, матеріалами справи встановлено, що сторона відповідача у жовтні 2023 року звернулась до суду із клопотанням про витребування доказів, а саме: 1) у начальника Дніпровського УПП ГУНП у м. Києві Ніконова М.М. повну інформацію, із зазначенням дат та підстав щодо звернення ОСОБА_1 до Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві, за період з вересня 2018 року по вересень 2022 року включно, у тому числі і по заявам від 19 серпня 2022 року, зазначивши про результати розгляду таких заяв ОСОБА_1 , з наданням відповідних належним чином засвідчених копій процесуальних документів про вирішення порушених у заявах питань по суті;
2) у приватного виконавця Корецької Ірини Павлівни (Виконавчий округ м. Києва) повну інформацію щодо перерахування Приватним виконавцем Корецькою Іриною Павлівною стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за виконавчим провадженням НОМЕР_6 грошових коштів у розмірі 26 684,05 грн., із зазначенням всіх реквізитів переказу, а саме: дати переказу, банківських реквізитів та ПІБ особи отримувача, з наданням відповідних належним чином засвідчених копій документів;
3) у ОСОБА_2 : інформацію щодо отриманих ОСОБА_2 у період з 01 червня 2023 року по 13 червня 2023 року всіх видів доходів, виплат та компенсацій, у тому числі і повну інформацію відносно стягнутих Приватним виконавцем Корецькою Іриною Павлівною з ОСОБА_1 під час здійснення виконавчого провадження НОМЕР_6 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 26 684,05 грн. із зазначенням способу отримання цих коштів та наданням відповідних фінансових документів (банківські квитанції, виписки, тощо); інформацію щодо підстав невиконання ОСОБА_2 судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року в справі №755/18867/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_9 , про визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, - в частині передачі ОСОБА_1 присудженого їй майна - автомобіля марки «Кіа Rio», 2013 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , тип - легковий седан-В, а також витребувати технічний паспорт (оригінал) та всі комплекти ключів від зазначеного автомобіля, інформацію та належні докази місця знаходження вказаного вище автомобіля.
Клопотання було обґрунтоване тим, що в даній справі зазначені документи необхідні для вирішення даної справи по суті, а також з`ясування відповідних обставин справи, викладених у позові стосовно зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільного малолітнього сина. Зокрема, як зазначав заявник, задля підтвердження обставин, на які відповідач посилається у своєму відзиві, а саме здійснення позивачем проти відповідачки та їх малолітнього сина протиправних дій, існує потреба у витребуванні від органів поліції інформації та відповідних процесуальних документів, які приймались за наслідками розгляду заяв відповідачки щодо вчинення, на її думку, позивачем насильства у сім`ї відносно неї та їх дитини. В той же час, заявниця звертала увагу на те, що на неодноразові адвокатські запити стосовно вказаної інформації, органами поліції не було надано жодних відповідей, а тому отримати їх самостійно вона не має можливості.
Також, як зазначав представник відповідача, оскільки у позивача за виконавчим провадженням щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітнього сина - існує заборгованість, та при цьому в рамках даного виконавчого провадження на рахунки ОСОБА_2 було накладено арешт, з урахуванням того, що за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року в межах цивільної справи № 755/18867/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було присуджено до стягнення грошову компенсацію вартості спільного сумісного майна, про що було видано виконавчий лист та відкрито відповідне виконавче провадження, в рамках якого, з примусового виконання вказаного рішення суду, на користь ОСОБА_2 було перераховано кошти - виникла необхідність у витребуванні від приватного виконавця Корецьокої І.П. відомостей та підтверджуючих документів стосовно реквізитів рахунків стягувача ( ОСОБА_2 ), на які було перераховано відповідні кошти на виконання рішення суду. Адже як зазначає заявник, на її думку, у ОСОБА_2 можуть бути наявні потаємні рахунки, на які не накладено арешт та наявність яких може підтвердити матеріальну можливість позивача сплачувати аліменти на користь відповідачки в рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини. При цьому, заявник зазначав, що таку інформацію від приватного виконавця вона самостійно отримати не має можливості, адже виконавець відмовився надавати вказані відомості стосовно рахунків сторони виконавчого провадження.
Водночас, представник відповідача стверджувала, що за вищенаведеним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, за ОСОБА_1 було визнано право власності на автомобіль, однак, як зазначав заявниця, ОСОБА_2 ухиляється від виконання вказаного рішення суду та не передає відповідачці вказаний транспортний засіб, від продажу якого, на думку заявника, відповідачка могла б забезпечити кращий матеріальний стан дитини. Таким чином, як вважав представник відповідача, існує необхідність у витребуванні від позивача інформації про підстави невиконання ним рішення суду, в частині передачі автомобіля належного ОСОБА_1 , а також відповідного технічного паспорту на нього та всіх комплектів ключів. Самостійно отримати такі докази та інформацію від позивача, сторона відповідача не має можливості, оскільки на вимогу-повідомлення щодо добровільної передачі автомобіля, направлену на всі відомі адреси позивача, жодних відповідей представник відповідача - не отримувала, будь-яких дій з його боку щодо передачі такого транспортного засобу ОСОБА_1 - ним не вчинялись.
Крім того, заявниця зазначала, що є потреба у витребуванні у позивача даних щодо отриманих ним, у період з червня 2023 року по вересень 2023 року, усіх видів його доходів, виплат та компенсацій, у тому числі, стягнутих коштів на його користь з ОСОБА_1 . приватним виконавцем, в рамках виконавчого провадження на виконання рішення суду, так як такі дані про доходи позивача, на думку заявниці, можуть підтвердити його матеріальний стан, що є важливим доказом на спростування обставин даної справи про зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина.
Матеріалами справи встановлено, що протокольною ухвалою від 7 листопада 2023 року в суді першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування зазначених доказів.
Так, вирішуючи питання про обґрунтованість відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів в суді першої інстанції та вирішуючи питання про витребування доказів на стадії апеляційного провадження колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив стороні відповідача у задоволенні клопотання, оскільки докази, які просила та просить витребувати сторона відповідача, стосуються саме матеріального стану позивача. 
В той же час, судом встановлено, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, які були визначені у частці 1/4 до частки 1/6 підлягають задоволенню з урахуванням зміни сімейного стану, а саме народження двох дітей у другому шлюбі.
Таким чином, докази, які просить витребувати позивач не вплинуть на рішення щодо зменшення розміру аліментів, визначених не у твердій грошовій сумі, а у частці, а тому апеляційним судом також відмовлено у задоволенні такого клопотання.
Як вже було звернуто увагу апеляційного суду у цій постанові, відповідачка не зверталась із зустрічним позовом щодо зміни порядку стягнення аліментів, а саме з визначення частки на присудження у твердій грошовій сумі. Тому встановлення загального доходу платника аліментів не є предметом встановлення у цій справі, а має бути встановлений виконавцем у процедурі виконання рішення про стягнення аліментів з метою визначення суми, яка припадає на частку від усіх видів доходів.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та надав належну оцінку всім доказам, рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального права.
Разом з тим, оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме здійснено розгляд справи про зменшення розгляду аліментів в порядку спрощеного позовного провадження, про що заявлено у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2018 року у справі № 607/22974/18 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  з 1/4 на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                 Т.О. Писана
 
Судді                                                                             К.П. Приходько
 
                                                                                       С.О. Журба