УХВАЛА
09 вересня 2024 року                                                                                         
м. Київ
 
справа № 592/3258/21
провадження № 61-11874ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Неговська Ірина Володимирівна, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 липня 2024 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Сумський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) «Берегиня», голови Сумської міської ради Лисенка Олександра Миколайовича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
1.                 20 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 (далі - позивач) - адвокат Неговська І. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у цивільній справі № 592/3258/21.
 
2.                 Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
І. Щодо сплати судового збору 
3.                 В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позивачем до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону. Натомість додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 820,00 грн, що не відповідає ставці цього збору, встановленій Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI).
 
4.                 Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).
 
5.                 У даній справі позивач у серпні 2022 року звернувся до суду з цим позовом, у якому просив визнати незаконними та скасувати розпорядження Сумського міського голови про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та про звільнення, поновити на посаді і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
 
6.                 Судом першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, у задоволенні позову відмовлено.
 
7.                 У касаційній скарзі представник позивача - адвокат Неговська І. В. просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
8.                 Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (пункт 1 частини першої статті 5 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).
 
9.                 Таким чиномпозивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який за своїм змістом є заробітною платою. Однак, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI, на вимогу позивача про визнання незаконними та скасування двох розпоряджень про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та про звільнення не поширюється. 
 
10.            За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
11.            У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону від 08 липня 2011 року                             № 3674-VI).
 
12.            Згідно зі статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 1 січня 2022 року становив 2 481,00 грн.
 
13.            Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 8 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.
 
14.            З урахуванням наведеного розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становить 3 969,60 грн, із розрахунку 2 481,00 грн х 0,4 х 2 х 200%.
 
15.            Натомість позивач сплатив 1 820,00 грн, на підтвердження чого до касаційної скарги додав квитанцію. 
 
16.            За таких обставин позивач має доплатити судовий збір у розмірі 2 149,60 грн та надати суду відповідний документ про його доплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.
 
17.            Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
18.            Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
 
ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження
19.            Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
20.            Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
21.            Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
22.            За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).
 
23.            У поданій касаційній скарзі представник позивача згадує постанову Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 та посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме неправильно надав оцінку доказам і, як наслідок, неправильно застосував норми матеріального права щодо поновлення працівника на роботі та виплати коштів за вимушений прогул. Проте посилання на передбачені частиною другою статті 389 ЦПК підстави касаційного оскарження у касаційній скарзі відсутні. Тому позивач повинен чітко зазначити такі підстави (підставу) та навести відповідне обґрунтування.
 
24.            Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).
 
ІІІ. Щодо подання копій касаційної скарги та доданих до неї матеріаліввідповідно до кількості учасників справи
25.            За змістом пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. 
 
26.            До копій касаційної скарги, яка подана засобами поштового зв`язку, позивач не додав відповідно до кількості учасників справи копій квитанції про сплату судового збору, договору про надання правової (правничої) допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордера. Надав їх виключно для суду. Проте ЦПК не передбачає для особи, яка подає касаційну скаргу, можливості визначати, які додані до цієї скарги матеріали не надавати іншим учасникам справи.
 
ІV. Недоліки, які необхідно усунути
 
27.            Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхомподання до Верховного Суду:
1) документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 2 149,60 грнабо документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону;
2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі;
3) копій доданих до касаційної скарги матеріалів, які позивач не надав раніше, відповідно до кількості учасників справи.
У разі подання вказаних документів через підсистему «Електронний Суд» позивачмає надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.
У разі ж подання цих документів засобами поштового зв`язку, їхні копії мають бути надані суду відповідно до кількості учасників справи.
28.            За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
29.            В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).
 
30.            Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.
Керуючись статтями 185, 392, 393 Цивільного процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Неговська Ірина Володимирівна, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у цивільній справі № 592/3258/21 залишити без руху.
 
2.                 Запропонувати  ОСОБА_1  в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 Цивільного процесуального кодексу України шляхом усунення вищевказаних недоліків та доплатити судовий збір у встановленому розмірі.
 
3.                 Роз`яснити, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
 
4.                 У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко