ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 650/2982/24
провадження 33/819/150/24

Постанова
іменем України

19 вересня 2024 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі :
головуючий: Бездрабко В.О.,
секретар судового засідання: Вєрємєєнко В.О.,
за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 липня 2024 року, ухвалену під головуванням судді Сікори О.О., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановив :
Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800,00грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість років. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, повторно вчинив аналогічне правопорушення, а саме 14 червня 2024 року о 17:00 год. передав керування транспортним засобом «Дельта», номерний знак - б/н, ОСОБА_2 , який не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.9 ґ Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов помилкових висновків про наявність його вини у скоєні правопорушення за ст.126 ч.5 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що він не є власником мопеду, яким 14 червня 2024року керував неповнолітній ОСОБА_2 та на якому потрапив в ДТП. Він не передавав мопед під керування ОСОБА_2 , оскільки перебував в іншому населеному пункті - в с. Мала Олександрівка Херсонської області з самого ранку і до 16-30 годин, що можуть підтвердити свідки. 
Вказав, що факт передачі керуванням мопедом неповнолітньому підтверджений лише свідченнями самого ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 , з якою ОСОБА_1 перебував у фактичних шлюбних відносинах до 2023року, що на думку апелянта є недостатніми доказами для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.126 ч.5 КУпАП. 
Вважає, що постанова суду першої інстанції від 10 липня 2024року має бути скасована, а провадження у справі закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали адміністративної справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
       За положеннями ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Апеляційним судом встановлено, що 20 червня 2024року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №096998, згідно якого ОСОБА_1 14 червня 2024 року о 17:00 год. передав керування транспортним засобом - мопедом «Дельта», номерний знак - б/н, неповнолітньому ОСОБА_2 , який не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено особою повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.9 ґ Правил дорожнього руху України (водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.
Частинами 1, 2, 5 статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Таким чином, частина 5 статті 126 КУпАП, серед іншого, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 
1)   керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка");
2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;
3) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Диспозиція ст. 126 КУпАП встановлює юридичну відповідальність, зокрема, і за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 та його винуватість підтверджується наступними доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення від 20 червня 2024 року серії ААБ № 096998, відповідно до якого викладена суть вчиненого особою адміністративного правопорушення та опис встановлених обставин (а.с.3); 
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 червня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за  ч.2 ст.126 КУпАП, ч.6 ст.121 КУпАП під час керування ним мопедом «Мустанг» без номерного знаку (а.с.4); 
довідкою від 24 червня 2024року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.5) 
рапортом уповноваженої особи Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області про обставини настання 14 червня 2024 року ДТП за участі неповнолітнього ОСОБА_2 , якому заподіяні тілесні ушкодження (а.с.7); 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №363854 від 14 червня 2024року складеного відносно ОСОБА_3 за ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), згідно якого встановлено, що під час ДТП неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував мопедом «Мустанг Дельта», не маючи посвідчення на керування транспортним засобом (а.с.9); 
фото таблицею з місця ДТП, на яких зафіксовані автомобіль «Хюндай» та мопед «Мустанг Дельта» (а.с.13-15); 
письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14 червня 2024 року про те, що мопед «Мустанг-Дельта», на якому їздив її син ОСОБА_2 , належить ОСОБА_1 , який являється її чоловіком та вітчимом її сина. З дозволу ОСОБА_1 син їздив на мопеді. (а.с.25); 
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 червня 2024 року про те, що близько 16:00год. він пішов додому до свого вітчима - ОСОБА_1 , який надав йому власний мопед «Мустанг Дельта» для того аби він міг покататися. Вітчим не в перше надавав мопед під його керування (а.с.29). 
Оцінивши зібранні у справі докази в їх сукупності, суд визнає неприйнятними пояснення ОСОБА_1 про те, що він не являється власником мопеда «Дельта Мустанг» та не передавав керування цим транспортним засобом неповнолітньому ОСОБА_2 та розцінює ці пояснення, як спробу уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Посилання ОСОБА_1 на те, що 14 червня 2024року він перебував в с.Мала Олександрівка Бериславського району Херсонської області, в той час як ДТП сталася в с.Велика Олександрівка, з приводу чого він не мав змоги передати мопед під керування ОСОБА_2 , спростовуються вищенаведеними письмовими показами самого неповнолітнього ОСОБА_2 . Також суд зважив на те, що відстань між двома населеними пунктами є незначною (близько 3-5 км), а тому наведені особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності посилання не впливають на встановлені у справі обставини щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.
Будь - яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та могли б бути підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено. 
Зокрема, письмові пояснення ОСОБА_4 , долучені апелянтом до скарги, в яких зазначено, що ОСОБА_1 перебував в селі Мала Олександрівка до 16-30 годин, не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки не впливають на правильність його висновків.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 5  ст. 126 КУпАП.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства, у відповідності до положень ст.33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП є законним та обґрунтованим, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Великоолександрівського районного суду  Херсонської області від 10 липня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського 
апеляційного суду                                 В.О. Бездрабко