ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року 
м. Київ

справа № 160/8936/21
адміністративне провадження № К/990/21627/22  
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 160/8936/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський Завод Пиломатеріалів» до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року (суд у складі головуючого судді Юхно І.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року (колегія суддів у складі головуючого судді Шлай А.В., суддів Прокопчук Т.С., Кругового О.О.) у справі №  160/8936/21
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодський Завод Пиломатеріалів» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Південно - східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі по тексту - відповідач), в якому просило суд:
- визнати бездіяльність відповідача, щодо нездійснення розгляду заяви позивача про перегляд рішення №10-р/к від 05 липня 2016 року згідно пунктів 46-55 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5, протиправною;
- зобов`язати відповідача здійснити розгляд заяви позивача про перегляд рішення №10-р/к від 05 липня 2016 року згідно пунктів 46-55 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5.
На обґрунтування позовних вимог вказує, що бездіяльність відповідача суперечать приписам пунктів 46-56 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5, оскільки з аналізу норм вказаних Правил вбачається, що у разі наявності вищенаведених підстав визначених Правилами розгляду справ відповідач залишає заяву без розгляду та повертає її заявнику, а у разі відповідності заяви вимогам Правил - приймає розпорядження про прийняття заяви до розгляду. Натомість відповідачем вказано, що він не вбачає підстав, передбачених частиною першою статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для перегляду рішення адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.  Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022  року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо нездійснення розгляду заяви ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» від 08 квітня 2021 року вих.№8/1 про перегляд рішення адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05 липня 2016 року №10-р/к відповідно до вимог пунктів 46-55 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5.
Зобов`язано Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України розглянути заяву ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» від 08 квітня 2021 року вих.№8/1 про перегляд рішення адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05 липня 2016 року №10-р/к відповідно до вимог пунктів 46-55 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5.
Стягнуто на користь ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» за рахунок бюджетних асигнувань з Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що подана ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» заява про перегляд рішення №10-р/к від 05 липня 2016  року, не була розглянута у відповідності до вимог Правил, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5, що є вчиненням з боку відповідача протиправної бездіяльності відносно позивача.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.  Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року по справі № 160/8936/21. Ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.
Як підставу касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій скаржник вказує пункт 1  частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обґрунтовуючи підстави звернення з даною касаційною скаргою скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду, а саме: від 24 квітня 2019 року по справі №820/2953/18, від 03 липня 2019 року по справі №922/3506/18, від 02 липня 2019 року по справі №910/23000/17, від 13 листопада 2019 року по справі №640/2475/19, від 18 березня 2020 року по справі №160/2364/19 та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 19 грудня 2019 року по справі №640/5008/19.
Також, скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, де подібними (тотожними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимогі встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій розглянули справу з порушенням вимог статті 19 КАС України щодо правильного визначення юрисдикції даної справи, оскільки ця справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Скаржник наголошує, що до юрисдикції господарських судів віднесено не тільки справи, предметом яких є оскарження рішень Комітету, а також інші справи, які виникають з правовідносин, що регулюються законодавством про захист економічної конкуренції.
4. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2022 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів ОСОБА_1, Стеценка С.Г.
Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 160/8936/21.
На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року № 775/0/78-24, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , яка входить до складу постійної колегії суддів, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
Позивач відзиву на касаційну скаргу до суду не надав.
5. Верховний суд ухвалою від 29 липня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 30 липня 2024 року.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
05 липня 2016 року Адміністративною колегією Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 10-р/к по справі № 11-СДР/04-15, яким визнано неправомірними дії ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» в частині проведення аукціону з продажу необробленої деревини з порушенням приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції». 
ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подано заяву №8/1 від 08 квітня 2021 року про перегляд даного рішення. 
Листом №54-02/1481 від 19 квітня 2021 року відповідач повідомив позивача про відсутність передбачених частиною першою статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстав для перегляду даного рішення.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача в частині нездійснення ним розгляду заяви про перегляд рішення №10-р/к від 05 липня 2016 року у відповідності до приписів пунктів 46-55 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
6.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
7. Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Такий висновок мотивований тим, що предметом спору у даній справі є дотримання Південно - східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, як суб`єктом владних повноважень, законодавчо встановлених процедурних вимог щодо розгляду заяви ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів», відносно перегляду рішення Адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
Колегія суддів КАС ВС вважає, що такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, з огляду на таке.
Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС).
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2019 року (справа № 826/9341/17), від 19 червня 2019 року (справа № 802/385/18-а), від 06 листопада 2019 року (справа № 826/3731/18) неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
8. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з оскарженням бездіяльності Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо нездійснення розгляду заяви позивача про перегляд рішення №10-р/к від 05 липня 2016 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Пунктом 7 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.
Таким чином, положеннями ГПК України віднесено розгляд категорії справ у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, до господарського судочинства.
9. Колегія суддів звертає увагу, що фактично позивач оскаржує бездіяльність органу Антимонопольного комітету України у сфері відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, що відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України віднесено до компетенції господарських судів.
Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, висловлений зокрема у справах № 820/2953/18, № 910/23000/17, № 922/3506/18, № 640/2475/19, відповідно до якого всі справи у спорах, що виникли з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства і не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Такі справи включають не лише спори, безпосередньо пов`язані з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, та справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, але і інші спори, у тому числі, пов`язані з оскарженням інших дій або бездіяльності органів Антимонопольного комітету України. З огляду на зазначене, до юрисдикції господарських судів віднесено не тільки справи, предметом яких є оскарження рішень Антимонопольного комітету України, а також інші справи, які виникають з правовідносин, які врегульовано законодавством про захист економічної конкуренції.
10. Враховуючи викладене, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що оскільки спір у цій справі виник з приводу рішення територіального органу АМК, пов`язаного з розглядом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, то даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а підлягає розгляду за правилами ГПК України.
Таким чином, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про порушення судами попередніх інстанцій правил предметної юрисдикції.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
Відповідно до частини першої статті 354 КАС суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року слід скасувати, а провадження у справі - закрити.
Наслідки закриття провадження у справі передбачені статтею 239 КАС України.
Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі (абзац перший частини першої статті 239 КАС України).
Враховуючи зазначене, позивачу слід роз`яснити право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У разі неподання такої заяви, справу буде повернуто до суду першої інстанції.
Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року в адміністративній справі № 160/8936/21 скасувати.
Провадження у справі № 160/8936/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський Завод Пиломатеріалів» до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрити.
Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Світловодський Завод Пиломатеріалів», що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського судочинства та, що позивач має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Стеценко С.Г.
                                                                                                              Тацій Л.В.