Справа № 369/20866/23                                                                                                Суддя в І-й інстанції Гришко О.М.
Провадження № 33/824/1024/2024                                                                          Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и
27 травня 2024 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В. розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Мамай І.Є. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2024 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2024 року на 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
            за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 19 листопада 2023 року о 16 год. 05 хв в с. Горбовичі по вул. Київська, керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Drager 6820» та результат позитивний - 0,29 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисника Мамай І.Є. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що працівники поліції не пояснюючи причину зупинки та порушені правила дорожнього руху повідомили про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Звернула увагу, що судом розцінено, як описку не зазначення у протоколі слова «керував», що на думку апелянта є підставою про повернення для належного оформлення адміністративних матеріалів. Вказала на те, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом. У протоколі про адміністративне правопорушення від 19.11.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Однак не вказано про те, що він керував автомобілем у такому стані. Звернула увагу, що ОСОБА_1 жодним чином не повідомлено про дату час судового засідання, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що він був повідомлений про розгляд справи належним чином. Окрім того, на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано процес проведення тестування та показники алкотесту, лише озвучено його результат. Зазначає, що долучений відеозапис огляду місця події містить порушення п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме відеозапис не є безперервним. Апелянт стверджує, що працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши йому жодної з ознак алкогольного сп`яніння, які є підставою для проведення такого огляду. Вважає, що зазначені обставини вказують, що працівниками поліції було істотно порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеної ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Окрім цього, пройти огляд в медичному закладі працівниками поліції не пропонувався, однак вимагали зафіксувати згоду з результатом проходження тесту на технічному засобі.  Разом з тим, Drager 6820 має границі допустимої похибки, яка залежно від температури навколишнього повітря може складати 0,04 проміле, отже результат огляду ОСОБА_1 , який складав 0,29 проміле, не може свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки є в межах похибки, згідно інструкції до приладу. У зв`язку із цим, показання газоаналізатора Drager 6820 не можуть бути визнані допустимими доказами. На думку захисника, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просила постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
Будучи повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Мамай І.Є. у судове засідання на визначений час не з`явились. Про причини неявки суду не повідомили та клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надіслали. Враховуючи викладене вважаю за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутність.
Висновки суду про доведеність вини керування ОСОБА_1 , транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 333035 від 19.11.2023 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким ця особа керувала;
письмовою роздруківкою результатів проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, відповідно до якого, за результатами цього огляду у крові ОСОБА_1 виявлений алкоголь у концентрації 0,29%;
відеозаписом процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та фіксації результатів цього огляду, що зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, наявності підстав для накладення на нього стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Щодо безперервності наданого відеозапису, то він є безперервним у частині вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та проходження тесту на технічному засобі із оголошенням результату цього тесту, тобто у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надавання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий фрагмент відеозапису, на якому зафіксований факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на технічному засобі та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Судом не приймаютьсядоводи апеляційної скарги в частині незаконності зупинки транспортного засобу, оскільки підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Суд звертає увагу на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить інформацію про зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проте останнім не заперечувався факт керування транспортним засобом та зупинки поліцейськими.
Між тим, із оглянутого судом відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського зафіксовано момент проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager 6820», результат якого склав 0,29 проміле. Під час оголошення поліцейським результату тесту, заперечень від ОСОБА_1 щодо показників не надійшло, свою вину визнав. При ознайомленні із протоколом про адміністративне правопорушення не зробив жодних зауважень, а з обставинами, що викладені у протоколі погодився. 
Щодо доводів апеляційної скарги про існування похибки, яка допускається при використанні газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» у розмірі 0,04 ‰, то суд звертає увагу на те, що будь-яких належних та допустимих доказів, які би указували на те, що зазначена вище похибка встановлена виробником технічного засобу і є обов`язковою для врахування при встановленні результату огляду на стан сп`яніння захисником не надано.
Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2024 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційної скарги захисника Мамай І.Є. відмовити.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2024 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

         Суддя                                                                                  О.В. Ігнатюк